Ухвала
Іменем України 
 
14 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 452/110/19
провадження № 61-4054ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , на постанову Львівського апеляційного суду від 29 січня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - Служба у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації, про виселення та зняття з реєстраційного обліку,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2019 року Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виселення та зняття з реєстраційного обліку.
 
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 червня 2019 року закрито провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 29 січня 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», задоволено, ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 червня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
28 лютого 2020 року  ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , звернулася доВерховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 29 січня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , на постанову Львівського апеляційного суду від 29 січня 2020 року залишено без руху для зазначення в касаційній скарзі всіх учасників справи та надання її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
 
У квітні 2020 року заявником у встановлений судом строк зазначені недоліки касаційної скарги усунуто.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.
 
Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про закриття провадження у цій справі, виходив з того, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2011 року у справі № 2-481/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставне майно задоволено. Звернуто стягнення на будинок АДРЕСА_1 для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у розмірі 46 461 грн 03 коп. Виселено ОСОБА_8 зі всіма членами її сім`ї та іншими мешканцями з будинку АДРЕСА_2 . 
 
Врахувавши наведене, суд першої інстанції закрив провадження у справі № 452/110/19 на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
Підстава для закриття провадження у справі, передбачена пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України, спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто (принцип правової визначеності - resjudicata).
 
Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави (обставини, які обґрунтовують звернення до суду) та предмет спору (матеріально-правові вимоги). Нетотожність хоча б одного із цих елементів позову не перешкоджає повторному зверненню до суду.
 
Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що 10 січня 2019 року Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом, предметом якого є виселення та зняття з реєстраційного обліку. Вимоги Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» обґрунтовані тим, що будинок, із якого воно просить виселити та зняти з реєстраційного обліку відповідачів, згідно з іпотечним договором перебуває в іпотеці банку, при цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. Позивач звертав увагу на те, що заборгованість відповідачів за кредитним договором залишається не виплаченою, а право користування спірним будинком неповнолітніми ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 виникло після укладення договору іпотеки. 
 
Позовні вимоги у цій справі (№ 452/110/19) заявлені до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - Служби у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації. У справі № 2-481/11 відповідачем була зазначена лише ОСОБА_8 .
 
Крім того, у цій справі (№ 452/110/19) позов поданий Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» з інших підстав, ніж у справі № 2-481/11, а саме з врахуванням судового рішення про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставне майно, і, крім того, заявлено вимогу про зняття відповідачів з реєстраційного обліку.
 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у цій справі відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що сторони, предмет та вимоги у цій цивільній справі та у цивільній справі № 2-481/11 не є тотожними.
 
Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів (частина п`ята статті 394 ЦПК України).
 
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, і з якою погоджується суд касаційної інстанції. 
 
Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів, що заборонено частиною першою статті 400 ЦПК України, та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє як законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , на постанову Львівського апеляційного суду від 29 січня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - Служба у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації, про виселення та зняття з реєстраційного обліку відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                               Ю. В. Черняк

           І. А. Воробйова

          Р. А. Лідовець