ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18111/18                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 травня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                             судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,     
                                            суддів:                        Земляної Г.В., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України, Васильківського об`єднаного міського військового комісаріату, у якому просив:  
-  визнати протиправним та скасувати рішення Міноборони від 04 травня  2018 року, оформлене пунктом 12 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум №44 в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги; 
-  зобов`язати Васильківський військкомат повторно направити до Міноборони України для розгляду документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги.   
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом № 44 від 04 травня 2018 року в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . 
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності, з урахуванням виплаченої раніше суми одноразової грошової допомоги.
В решті позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.     
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , в якій позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.    
Судом першої інстанції встановлено, що як вбачається з витягу з наказу Міністерства оборони України №138 від 22 липня 2014 року, старшого солдата служби за контрактом ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку із зняттям з військового обліку.    
Згідно довідки до Акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 18 вересня 2017 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково.
Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2   від 28 березня 2018 року позивачу призначено пенсію по інвалідності 3 групи довічно.
Позивач 27 березня 2018 року звернувся до Васильківського військкомату із заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги на підставі  статті 16 Закону №2011-ХІІ.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісія Міноборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум  від 04 травня 2018 року № 44, відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, посилаючись на положення пункту 8 статті 16-3 Закону України «Про соціальний    статус і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим  Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Оскільки позивач звернувся із відповідною заявою 27 березня 2018 року, а інвалідність встановлена йому 30 вересня 2014 року, то визначений  законом трирічний  термін для реалізації такого права, на думку відповідача 1, закінчився.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до частини 1    статті 16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим    Законом    мають право на її отримання.
Частиною другою    статті 16 Закону №2011-XII    встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога.
Згідно з    статтею 16-2 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2    статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4 частини другої    статті 16 Закону №2011-XII  одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Положеннями пункту "б" частини першої    статті 16-2 Закону №2011-XII     визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого    законом    для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи,  300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого    законом    для працездатних осіб  на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідностігрупи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого    законом    для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Пунктом 6 даного Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.
Отже, у разі встановлення військовослужбовцю групи інвалідності або більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.
Зміст довідки МСЕК від 18 вересня 2017 року свідчить про те, що    за результатами повторного огляду ОСОБА_1 , йому встановлено третю групу інвалідності з 01 жовтня 2017 року терміном - довічно. 
Отже, виходячи з положень пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Довідка МСЕК №1344 щодо встановлення позивачу третьої групи інвалідності видана 18 вересня 2017 року, тому саме з цієї дати у позивача виникло право на  звернення за отриманням одноразової грошової допомоги відповідно до  ст. 16 Закону № 2011-XII  та постанови Кабінету Міністрів України №975.
Враховуючи положення пункту 8  статті 16-3 Закону № 2011-XII, відповідно до яких особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що термін реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги триває для позивача по 18 вересня 2020 року, у зв`язку з чим висновки комісії Міноборони України    з питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладених у протоколі №44 від 04 травня 2018 року щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу через пропущення ним терміну реалізації такого права, є хибними та протиправними.    
Згідно частини 1  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2  статті 77 цього Кодексу  передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.  
Згідно ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.            
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року залишити без змін.           
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

              Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Земляна Г.В.

             Суддя                                                                                                     Черпіцька Л.Т.