У Х В А Л А  
26 березня 2020 року
м. Київ
справа № 200/9677/18
провадження № 61-5057ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, про визнання договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпра укладеним, 
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2017 року Дніпровська міська рада звернулася до суду із позовом про визнання договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпра укладеним. У проекті договору величину пайової участі визначено в розмірі 181 506,00 грн без ПДВ.
Позов обгрунтований тим, що  ОСОБА_1 здійснено будівництво нежитлової будівлі - автомийки на АДРЕСА_1 . Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року визнано за ним право власності на вищезазначений об`єкт. У порушення статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпра, затвердженого рішенням міської ради від 29 липня 2011 року № 5/14, відповідач збував об`єкт без укладання договору про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпра. ОСОБА_1 було направлено два примірника проекту договору про пайову участь щодо об`єкта: «Розміщення нежитлової будівлі - автомийки за адресою: АДРЕСА_1 » для ознайомлення та підписання, але до сьогодні відповіді на лист не отримано, протокол розбіжностей або укладеного договору позивачу не направлено, що свідчить про ухилення відповідача від укладання договору та сплати обов`язкового внеску пайової участі.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 здійснив реконструкцію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з дотриманням будівельних норм і правил, архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів громадського будинку, що впливає на його міцність та безпечність, однак без зміни його загальної площі.Жодних документів, які підтверджують, що відповідач здійснив нове будівництво або ж реконструкцію у розумінні норм будівельного законодавства, позивач не надав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не надав доказів того, що відповідач ухиляється від укладення договору.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості доводів позивача про укладення договору у запропонованій ним редакції, а також щодо недоведеності позивачем факту ухилення відповідачем від укладання договору.
У березні 2020 року Дніпровська міська рада звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року. 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. 
Предметом спору у зазначеній справі є визнання договору про пайову участь укладеним. Справа є незначної складності. 
Верховний Суд також врахував, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і заявник на такі не посилається.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявником рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховний Суд зазначає, що вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а лише встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, про визнання договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпра укладеним відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                      А. С. Олійник
 
 С. О. Погрібний
 
 В. В. Яремко