П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/6305/19	
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів -  Косцової І.П., Скрипченка В.О., 
при секретарі Ішханяні Р.А., 
за участю представника відповідача Тарановського Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення - 09.01.2020р.) по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Купрумторг» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -  
В С Т А Н О В И В:
25.10.2019 року ПП «Купрумторг» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової служби України та ГУ ДПС в Одеській області, в якому просило суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.09.2019 року №1279400/42475421;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 04.12.2018 року №7 в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення є протиправним та таким, що порушує норми чинного законодавства, оскільки позивачем дійсно були здійснені спірні господарські операції із автотранспортних послуг на користь свого контрагента, а на безпідставне зупинення реєстрації поданих накладних були направленні усі відповідні документи.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року адміністративний позов ПП «Купрумторг» - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 12.09.2019 року №1279400/42475421. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ПП «Купрумторг» №7 від 04.12.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ДПС України та ГУ ДПС в Одеській області 03.02.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2020 року вказану апеляційну скаргу ДПС України було залишено без руху, з підстав не сплати судового збору, та ухвалою від 27.03.2020 року - повернуто апелянту, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали від 11.02.2020 року.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника відповідача та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи. 
Позивачем - ПП «Купрумторг» було подано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №7 від 04.12.2018 року, виписану на користь ТОВ «Українська паливна компанія «Дніпро»» на загальну суму 2  590 156,8 грн.
Однак, 29.12.2018 року реєстрацію вищевказаної податкової накладної було зупинено, що підтверджується Квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, із зазначенням підстави зупинення - ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». 
Крім того, контролюючим органом було запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
06.09.2019 року позивачем засобами електронного зв`язку на адресу ДПС України було направлено Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції по відмовленій податковій накладній, реєстрація якої зупинена, з копіями документів, а саме: 
- повідомлення №1 від 06.09.2019 року з поясненнями та з пакетом документів;
- договір поставки від 01.12.2018 року №01/12; 
- видаткова накладна №7 від 04.12.2018 року; 
- рахунок №7 від 04.12.2018 року; 
- акцизна накладна №7 від 04.12.2018 року; 
- квитанція №2 про реєстрацію АН №7 від 04.12.2018 року; 
- ТТН від 04.12.2018 року №7/1, №7/2, №7/3; 
- платіжні доручення від 27.12.2018 року №1424463389, №72, №73.
Проте, 12.09.2019 року комісією ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято Рішення №1279400/42475421, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №7 від 04.12.2018 року, з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
Не погоджуючись з такими діями та рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірного рішення відповідача.
Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.
Спірні правовідносин регламентуються Податковим кодексом України, Постановою КМУ №1246 від 29.12.2010 року «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», Постановою КМУ №117 від 21.02.2018 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», яка набрала чинності 22.03.2018 року, Наказом Міністерства фінансів України №567 від 16.06.2017 року «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», яке було чинним на момент досліджуваних відносин (втратив чинність 25.05.2018 року).
Так, як визначено ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:
а) порядковий номер податкової накладної;
б) дата складання податкової накладної;
в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;
г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);
д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;
е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування податку;
ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;
з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;
і) код товару згідно з   УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з   Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж 4 (чотири) перших цифри відповідного коду.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
У відповідності до приписів п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.12 Постанови КМУ №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 ст. 201 ПК України.
Згідно з п.3 затверджених Постановою КМУ №117 від 21.02.2018 року «Порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», які набрали чинності 22.03.2018 року, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до встановлених ознак.
А як передбачено п.5 Порядків №117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Пунктом 7 Порядків №117 встановлено, що у разі коли за результатами моніторингу   податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Згідно п.6 «Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (затв. наказом №567), Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 
- обсяг постачання товару/послуг, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017р. в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податків за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);
- відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними пп.215.3.1 та 215.3.2 п.215.3 ст.215 ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.
Крім цього, Вичерпний перелік документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику.
Такий перелік затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567, та, в свою чергу, передбачає надання платником податків для критерію, зазначеного у пп.1 п.6 Критеріїв:
- договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки/інвойси, акти приймання - передавання товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Для критерію, зазначеного в пп.2 п. 6 Критеріїв необхідно надати:
- договори у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, відвантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання - передавання товарів (робіт, послуг) за урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначені в Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно - правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.
Згідно п.12-15 Порядків №117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з   УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Одночасно, пунктами 18-21 Порядків №117 визначено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до п.15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.
Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).
Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 27 Порядків №117 встановлено, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Згідно п.3 Порядку розгляду скарг скарги подаються платником податку на додану вартість до ДФС протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності рішенням комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Якщо останній день строку припадає на вихідний, неробочий або святковий день, останнім днем такого строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним, неробочим або святковим днем. Строк подання скарги може бути продовженим за правилами і на підставах, визначених п.102.6 ст.102 ПК України.
За результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає рішення щодо скарги, яке реєструється службою діловодства ДФС та надсилається платнику податку з урахуванням вимог, визначених п.56.23 ст.56 Кодексу.
В свою чергу, пп.56.23.4 п.56.23 ст.56 ПК України встановлено, що якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом 10-денного строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.
Пунктом 13-14 «Порядку розгляду скарг» визначено, що за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін; залишає скаргу без розгляду.
Скарга залишається без розгляду у разі, коли до прийняття рішення комісією ДФС з питань розгляду скарг до зазначеної комісії надійшла заява платника податку про відмову від поданої ним скарги.
Згідно п.18-19 вказаного вище Порядку, рішення комісії ДФС з питань розгляду скарг не підлягає подальшому адміністративному оскарженню та може бути оскаржене в судовому порядку.
Задоволення скарги є підставою для реєстрації зазначених у скарзі податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням вимог п.200-1.3 ст.200-1 Кодексу.
Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, приймаючи спірне рішення від 12.09.2019 року №1279400/42475421, контролюючий орган зазначив, що відмова у реєстрації поданої позивачем податкової накладної №7, фактично була прийнята з підстав не надання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, що в свою чергу призвело до порушення вимог встановлених п.14 Порядку.
Однак, як видно зі змісту спірного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №1279400/42475421, останнє не містять чітко встановлених критеріїв, за якими позивач міг би зрозуміти, які ж саме невідповідності документації безпосередньо спричинили отриману відмову.
В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, у зазначених рішеннях у відповідних графах міститься вимога до контролюючого органу щодо виділення необхідних для надання документів. Ця вимога виражена шляхом зазначення «документи, які не надано, підкреслити». Однак, ця вимога контролюючим органом також не виконана. 
При цьому, як встановлено матеріалами справи, даному спірному рішенню від 12.09.2019 року №1279400/42475421 про відмову у реєстрації податкової накладної передувало рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної оформленого квитанцією від 29.12.2018 року про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як вбачаться з цієї квитанції, реєстрація поданої позивачем податкової накладної фактично була зупинена на підставі п.201.16 ст.201 ПК України, т.б. ПН/РК нібито відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, та позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Дійсно, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної може бути невідповідність податкової накладної критеріям ризиковості у п.п.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій».
Однак, який самий абзац п.п.1.6 п.1 Критеріїв став підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача, відповідачем теж чітко не обґрунтовано.
В свою чергу, як свідчать матеріали справи, на вимогу відповідача, позивачем 06.09.2019р. засобами електронного зв`язку на адресу ДПС України направлено Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції по відмовленій податковій накладній, реєстрація якої зупинена, з копіями документів, а саме: повідомлення №1 від 06.09.2019р. з поясненнями та з пакетом документів; договір поставки від 01.12.2018 року №01/12; видаткова накладна №7 від 04.12.2018 року; рахунок №7 від 04.12.2018 року; акцизна накладна №7 від 04.12.2018 року; квитанція №2 про реєстрацію АН №7 від 04.12.2018 року; ТТН від 04.12.2018 року №7/1, №7/2, №7/3; платіжні доручення від 27.12.2018 року №1424463389, №72, №73.
При цьому слід зазначити, що вказані вище документи, які були направлені на адресу відповідача, цілком відповідають вимогами п.14 Порядку необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Проте, не зважаючи на це, контролюючим органом 12.09.2019 року було ухвалено рішення №1279400/42475421, з якого, як зазначалось вище, вбачається, що воно прийнято з підстав не надання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Але, як встановлено судами обох інстанцій, контролюючим органом в квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.21 Порядку №117, та має досить абстрактний та формальний характер.
Крім цього, іншою підставою для відмови у реєстрації п/накладних також було зазначено і факт ненадання розрахункових документів, банківських виписок. 
Однак, уважно дослідивши матеріали справи, колегією суддів, як і судом 1-ї інстанції, було встановлено, що такі розрахункові документи насправді у позивача є в наявності (а.с.37,44-46), та останні, крім цього, були направлені на адресу відповідача разом із Повідомленням від 06.09.2019р. (в додатках). 
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає що оскаржуване рішення від 12.09.2019 року №1279400/42475421 було прийнято відповідачем з неналежним дослідженням первинної документації, і, в подальшому, Комісією не було належним чином досліджено вчинені контролюючим органом дії та прийнято рішення, яке не відповідає фактичним обставинам, є необґрунтованим, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Отже, як беззаперечно встановлено судами обох інстанцій, усі претензії відповідача, як під час зупинення реєстрації, так і під час відмови в реєстрації податкової накладної фактично стосувалися не надання документів та зазначена лише юридична оцінка (кваліфікація), але не викладено жодної фактичної обставини, стосовно якої така оцінка (кваліфікація) надана. А також не вказано, що ж саме було порушено позивачем, та яких конкретно документів не вистачає для здійснення реєстрації податкової накладної.
Т.б., на думку суду, такі дії відповідача фактично не дають платнику податків можливість підтвердити реальність господарських операцій саме у спосіб, який необхідний для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. 
Таким чином, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку про протиправність прийнятого спірного рішення та, відповідно, необхідність скасування рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 12.09.2019 року №1279400/42475421.
Що ж стосується інших позовних вимог про зобов`язання ДПС України здійснити дії щодо реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №7 від 04.12.2018 року, то з цього приводу слід зазначити наступне.
Так, як зазначалось вище, п.201.16 ст.201 ПК України передбачено, що Реєстрація       податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена лише в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з п.13,14 «Порядку розгляду скарг», за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін; залишає скаргу без розгляду.
Скарга залишається без розгляду у разі, коли до прийняття рішення комісією ДФС з питань розгляду скарг до зазначеної комісії надійшла заява платника податку про відмову від поданої ним скарги.
Тобто, чинним законодавством чітко встановлено 3 (три) можливі результати розгляду скарги. 
Оскільки, факту надходження заяви платника податку про відмову від поданої ним скарги не встановлено, а, як беззаперечно встановлено судами обох інстанцій, рішення контролюючого органу щодо залишення скарги без задоволення не відповідають нормам чинного законодавства, то скарги позивача підлягають задоволенню.
Одночасно, згідно п.19 «Порядку розгляду скарг», задоволення скарги є підставою для реєстрації зазначених у скарзі податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням вимог п.200-1.3 ст.200-1 Кодексу.
Отже, таким чином, за відсутності інших можливих рішень контролюючого органу, позовна вимога щодо зобов`язання ДПС України здійснити дії щодо реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №7 від 04.12.2018 року також підлягає задоволенню, що в свою чергу, і було вірно встановлено окружним судом.
До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 03.06.2020р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                             Ю.В. Осіпов 

Судді:                                                                            І.П. Косцова  

                                                                                                В.О. Скрипченко