Постанова  
Іменем  України
 
19 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 587/2122/18-ц
 
провадження № 61-6046св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, Бездрицька сільська рада Сумського району Сумської області,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського районного суду Сумської області 
від 18 грудня 2018 року у складі судді Дашутіна І. В. та постанову Сумського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І., Хвостика С. Г.,
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - 
ГУ Держгеокадастру у Сумській област), Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області про визнання незаконним і скасування наказу та зобов`язання виконати обов`язок в натурі.
Позовна заява мотивована тим, що у період з жовтня 2015 року вона неодноразово зверталась до  ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення із земель державної власності їй у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради, проте із різних, не передбачених законом підстав, ГУ Держгеокадастру у Сумській області відмовляло їй у наданні такого дозволу.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року у справі № 818/1976/17 зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Сумській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. 
Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 23 червня 2018 року 
№ 18 4730/16-18-СГ було затверджено проект землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки з кадастровим номером 5924780900:03:002:0063 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області. 
Проте, у порушення вимог закону не було прийнято рішення про передачу земельної ділянки їй у власність. Крім того, наказом від 04 квітня 2018 року № 394 спірну земельну ділянку передано у комунальну власність Бездрицькій сільській раді Сумського району Сумської області.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила суд: 
визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 04 квітня 2018 року № 394 в частині передачі у комунальну власність Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області земельної ділянки, площею 1,5347 га, кадастровий номер 5924780900:03:002:0063, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області;
зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Сумській області на підставі проекту землеустрою, який затверджено наказом управління від 23 червня 
2018 року за № 18-4730/16-18-СГ, надати їй у власність вказану земельну ділянку.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 
2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 04 квітня 2018 року № 394 в частині передачі у комунальну власність Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області земельної ділянки, площею 1,5347 га, кадастровий номер 5924780900:03:002:0063, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області. 
Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Сумській області на підставі проекту землеустрою, який затверджений наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 23 червня 2018 року № 18-4730/16-18-СГ, надати 
ОСОБА_1 у власність земельну ділянку, площею 1,5347 га, кадастровий номер 5924780900:03:002:0063, та цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що до моменту прийняття наказу про передачу спірної земельної ділянки у комунальну власність Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, що відбулось з порушенням вимог законодавства, позивач на законних підставах отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодила розроблений проект землеустрою та звернулась із заявою про його затвердження. При цьому ГУ Держгеокадастру у Сумській області на виконання рішення суду затверджено проект землеустрою, проте всупереч закону не вирішено питання щодо передачі їй у власність спірної земельної ділянки, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Сумського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Сумській області залишено без задоволення.
Рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2018 року залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивачка відповідно до вимог закону отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодила розроблений проект землеустрою та 20 листопада 2017 року звернулась до відповідача із заявою про його затвердження. Проте ГУ Держгеокадастру у Сумській області у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не було прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки та надання її у власність, а незаконно відмовлено у його затвердженні, що підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили. Крім того, всупереч положенням частини дев`ятої статті 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) 
ГУ Держгеокадастру у Сумській області 23 червня 2018 року прийняло рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, але ухилилося від прийняття відповідного рішення про надання її у власність позивачу.
Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, вважав, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримався принципу змагальності та на підставі наданих сторонами у справі доказів, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у березні 2018 року до Верховного Суду, 
ГУ Держгеокадастру у Сумській області, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та відмовити у задоволенні позову.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2019 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано із Сумського районного суду Сумської області зазначену цивільну справу та зупинено виконання рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2018 року до закінчення касаційного провадження у справі.
У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій належним чином не дослідили усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не надали належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Заявник вказує, що на момент прийняття оскаржуваного в зазначеній частині наказу управління діяло в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством. 
Спірна земельна ділянка була передана у комунальну власність на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 року № 60-р. До моменту передачі спірної земельної ділянки до комунальної власності відсутнє судове рішення, яке набрало законної сили, яким би було зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Сумській області надати земельну ділянку позивачці у власність чи заборони відповідачу на здійснення певних дій. 
ГУ Держгеокадастру у Сумській області посилалось на те, що воно не є розпорядником спірної земельної ділянки у зв`язку із передачею її у власність Бездрицькій об`єднаній територіальній громаді, а відтак не має повноважень щодо відведення земельної ділянки позиваці у власність для ведення особистого селянського господарства. 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У травні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу у якому зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про задоволення її позовних вимог про визнання незаконним і скасування наказу та зобов`язання виконати обов`язок в натурі.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
У період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року ОСОБА_1 тричі звертався до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.
ГУ Держгеокадастру у Сумській області відмовляло ОСОБА_1 у наданні відповідного дозволу.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року в адміністративній справі № 818/40/16 задоволено вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування відмови 
ГУ Держгеокадастру у Сумській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області за межами населеного пункту.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року в адміністративній справі № 818/747/16 задоволено вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування відмови 
ГУ Держгеокадастру у Сумській області, викладеної у листі від 06 червня 2016 року № Б-4442-3581/6-16, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 12 січня 
2017 року в адміністративній справі № 818/1763/16 задоволено вимогу ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування відмови 
ГУ Держгеокадастру у Сумській області, викладеної у листі від 21 грудня 2016 року № Б-13076/0/5-16/6568/6-16, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області за межами населеного пункту.
Наказом від 06 березня 2017 року № 18-1597/16-17-СГ, на виконання вимог постанови Сумського окружного адміністративного суду від 12 січня 
2017 року в адміністративній справі № 818/1763/16, ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1,50 га.
Розроблений проект землеустрою належним чином погоджено висновком ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 20 вересня 2017 року 
№ 11331/82-17, в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України.
20 листопада 2017 року ОСОБА_1 зверталась до ГУ Держгеокадастру у Сумській області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: 5924780900:03:002:0063) їй у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.
Листом від 06 грудня 2017 року № Б-15187-6196/6-17 ГУ Держгеокадастру у Сумській області відмовило ОСОБА_1 у затвердженні вищезазначеного проекту землеустрою, мотивуючи свою відмову тим, що указана земельна ділянка запроектована для відведення земельних ділянок учасникам антитерористичної операції для індивідуального садівництва.
Не погоджуючись з відмовою управління, викладеною в листі від 06 грудня 2017 року, ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26 грудня 
2017 року в адміністративній справі № 818/1976/17, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано 
ГУ Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: 5924780900:03:002:0063) ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року в адміністративній справі 
№ 818/1976/17 касаційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Сумській області залишено без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року залишено без змін.
Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 23 червня 2018 року 
№ 18-4730/16-18-СГ було затверджено проектземлеустрою щодо відведення позивачці земельної ділянки з кадастровим номером 5924780900:03:002:0063 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.
Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 04 квітня 2018 року 
№ 394 передано Бездрицькій сільській раді Сумського району Сумської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, загальною площею 351,3786 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Бездрицької об`єднаної територіальної громади Сумського району Сумської області згідно з додатком до цього наказу за актом приймання-передачі земельних ділянок. У тому числі, вказаним наказом було передано у комунальну власність і земельну ділянку, площею 1,5347 га, кадастровий номер 5924780900:03:002:0063, на яку затверджено проект землеустрою щодо відведення їїпозивачці у власність для ведення особистого селянського господарства.
Також встановлено, що 03 грудня 2018 року    ОСОБА_2 зверталась з письмовою заявою до Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, у якій просила на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 23 червня 2018 року № 18 4730/16-18-СГ надати їй у власність земельну ділянку, площею 1,5347 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5924780900:03:002:0063.
У відповіді від 22 грудня 2018 року на зазначене звернення ОСОБА_1 сільською радою було повідомлено, що вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності та масив, до якого вона входить, відповідно до розробленого детального плану території передбачений для надання учасникам антитерористичної операції земельних ділянок для ведення садівництва, дозвіл на розроблення проектів відведення яким, був наданий ще у 2016 році.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ГУ Держгеокадастру у Сумській області задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Відповідно до статті 14 Конституції України та частини другої статті 1 ЗК України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Частиною першою статті 3 ЗК України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини другої статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. 
Згідно із частиною третьою статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам -для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.
Частиною четвертою статті 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 (далі - Положення про Держгеокадастр), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.
Основними завданнями Держгеокадастру є, крім іншого, розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених ЗК України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (підпункт 31 пункту 3 Положення про Держгеокадастр). 
Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29 вересня 2016 року № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. 
Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.
Згідно із частиною шостою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених 
статтею 122 цього Кодексу. 
Частиною сьомою статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
За змістом частини першої статті 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. 
Такими суб`єктами відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України та наказу Мінагрополітики від 29 вересня 2016 року № 333 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру» є головні управління Держгеокадастру в області, а також відповідно до частини першої 
статті 12 ЗК України міські, селищні, сільські ради, що представляють об`єднані територіальні громади.
Згідно з частиною восьмою статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1цього Кодексу. За положеннями цієї статті проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. 
За змістом частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статті 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Частиною тринадцятою статті 123 ЗК України визначено, що підставою відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. 
Отже, у разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність.
Аналогічна правова позицію викладена Верховним Судом у постанові 
від 19 червня 2018 року у справі № 816/1920/17.
Суди встановили, що до прийняття Головним управління Держгеокадастру у Сумській області оспорюваного наказу від 04 квітня 2018 року № 394 позивачка вже отримувала дозвіл на розроблення проекту землеустрою у березні 2017 року, належним чином погодила розроблений проект 
20 листопада 2017 року в органах Держгеокадастру у Сумській області та у зв`язку із цим 17 жовтня 2017 року було проведено державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номера. 
03 грудня 2018 року ОСОБА_1 зверталася із заявою про затвердження проекту землеустрою, на що отримала відмову, яку рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
від 18 жовтня 2018 року, у справі № 818/1976/18 визнано незаконною та зобов`язано відповідача затвердити зазначений проект землеустрою. 
З урахуванням встановлених фактичних обставин у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04 квітня 2018 року № 394 в частині передачі у комунальну власність Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області земельної ділянки, площею 1,5347 га, кадастровий номер 5924780900:03:002:0063, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , та правильно зобов`язав ГУ Держгеокадастру у Сумській області на підставі проекту землеустрою, який затверджено наказом управління від 23 червня 2018 року № 18-4730/16-18-СГ, надати вказану земельну ділянку у власність позивачці.
Аналогічних висновків у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2020 року по справі № 587/2121/18, провадження № 14-595цс19.
Доводи касаційної скарги щодо відсутності порушення прав позивачки та законності вищевказаних дій управління за відсутності судового рішення на час передачі спірної землі в комунальну власність зазначених висновків не спростовують.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. 
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Щодо зупинення виконання постанови
Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
Враховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2019 року було зупинено виконання рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2018 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання судового рішення на підставі частини третьої статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області залишити без задоволення.
Рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2018 року та постанову Сумського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року залишити без змін.
Поновити виконання рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2018 року.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               С. Ф. Хопта 
Є. В. Синельников
В. В. Шипович