ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5676/20 Справа № 201/10739/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 59 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.         
суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2018 року по справі за позовом Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру перерахованих сум грошової допомоги.
Позов мотивовано тим, що відповідно до заяви від 15 січня 2015 року відповідачці призначена щомісячна адресна допомога. 22 травня 2017 року ОСОБА_2 (02 грудня 2015 року змінила прізвище на « ОСОБА_3 ») звернулась до управління, із заявою про перегляд її статусу, як внутрішньо переміщеної особи, оскільки фактично проживала у місті Дніпропетровську без реєстрації з 2007 року, тобто до початку проведення АТО. 23 травня 2017 року управлінням було прийнято рішення № 55 про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 № 1201683922 від 15 січня 2015 року, відомості про що внесені до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Таким чином, подання недостовірних відомостей призвело до незаконного отримання ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 15 січня 2015 року по 14 липня 2015 року на загальну суму 6 630грн. Крім того, 23.05.2017р. в ході перевірки достовірності інформації управлінням було виявлено факт наявності у приватній власності ОСОБА_2 з 23.03.2015р. житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення АТО, а саме - домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з викладеним позивач просив суд стягнути з відповідачки надміру перераховані кошти у сумі 6 630 грн.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2018 року позов задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради суму грошової допомоги в розмірі 6 630 грн.; вирішено питання стосовно судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що подання недостовірних відомостей призвело до незаконного отримання ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 15 січня 2015 року по 14 липня 2015 року на загальну суму 6 630 грн. На сьогоднішній день відповідачкою не повернуті надміру сплачені кошти у добровільному порядку, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради суму в розмірі 6 630 грн. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга  ОСОБА_1  на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Так, судом встановлено, що Відповідно до заяви від 15 січня 2015 року відповідачці призначена щомісячна адресна допомога. У заяві про взяття на облік ОСОБА_2 (02 грудня 2015 року змінила прізвище на « ОСОБА_3 ») було зазначено, що з 15 квітня 2014 року вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 15 січня 2015 року на підставі п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2016 року № 505, ОСОБА_2 управлінням була призначена щомісячна адресна допомога на періоди:
- з 15 січня 2015 року по 14 березня 2015 року в розмірі 1 326 грн.;
- з 15 березня 2015 року по 14 травня 2015 року в розмірі 1 105 грн.;
- з 15 травня 2015 року по 14 липня 2015 року в розмірі 884 грн. (а.с. №7).
22 травня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до управління, із заявою про перегляд її статусу, як внутрішньо переміщеної особи, оскільки фактично проживала у м. Дніпропетровську без реєстрації з 2007р., тобто до початку проведення АТО (а.с. №15).
23 травня 2017 року управлінням було прийнято рішення № 55 про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 № 1201683922 від 15 січня 2015 року, відомості про що внесені до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (а.с. №12).
23 травня 2017 року в ході перевірки достовірності наданої інформації управлінням було виявлено факт наявності у приватній власності ОСОБА_2 з 23 березня 2015 року житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення АТО, а саме - домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . 
Задовольняючи позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що подання недостовірних відомостей призвело до незаконного отримання ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 15 січня 2015 року по 14 липня 2015 року на загальну суму 6 630 грн. На сьогоднішній день відповідачкою не повернуті надміру сплачені кошти у добровільному порядку, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради суму в розмірі 6 630 грн. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно п. 2 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, (районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий відповідно до цього Порядку безоплатно в установі уповноваженого банку.
Відповідно до ст.1 Закону України від 20 жовтня 2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець, або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Статтею 4 зазначеного Закону визначено, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, на момент їх виникнення.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», підставою для скасування дії довідки про взяття на облік ВПО та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є подання завідомо недостовірних відомостей.
Разом з тим, відповідно до п.6 Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли будь - хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення АТО та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.
Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком № 505.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 505 в редакції, чинній на час первинного звернення відповідача із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються. У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім`я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий, для іноземців або осіб без громадянства - серія, номер паспортного документа та посвідки на постійне проживання; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті); зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); реквізити рахунка уповноваженого представника сім`ї в уповноваженому банку, на який перераховуватиметься грошова допомога; наявність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; наявність у володінні всіх членів сім`ї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (із зазначенням строку експлуатації з дати випуску); наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює. До заяви додається копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей та письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім`ї від інших членів сім`ї та згода на обробку персональних даних (пункт 5 Порядку № 505 в редакції, чинній на час первинного звернення відповідача із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги).
Згідно з пунктом 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
Отже, питання щодо призначення особі грошової допомоги, передбаченої Порядком № 505, вирішується уповноваженим органом, який зобов`язаний перевірити надані такою особою документи та на їх підставі прийняти відповідне рішення.
Виплата допомоги обмежена строком до шести місяців, але у випадку прийняття уповноваженим органом рішення на такий строк, цей орган не звільняється від обов`язку перевіряти та контролювати правомірність здійснення виплат призначеної допомоги.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 505 в редакції, чинній на час первинного звернення відповідача із заявою для призначення допомоги, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; у володінні сім`ї є два або більше транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (автобусів, вантажних та легкових автомобілів). При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані чи придбані на пільгових умовах через уповноважені органи, а також транспортні засоби вітчизняного виробництва, які перебувають в експлуатації протягом більш як 10 років з дати випуску, та інші транспортні засоби, що перебувають в експлуатації протягом більш як 15 років з дати випуску; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
В подальшому зазначена правова норма неодноразово змінювалася.
Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року№ 212 внесено зміни до Порядку № 505, згідно з якими грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 року № 370 внесено доповнення до пункту 6 Порядку № 505 та зазначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 04 липня 2017 року № 453 з переліку членів сім`ї виключено сім`ї, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції.
Згідно п. 11 Порядку, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
Так, матеріалами справи встановлено, що з 23 березня 2015 року у власності відповідачки є домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в порушення вимог закону належним чином про день та час слухання справи її не повідомив, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості подавати докази та заперечення, колегія суддів необґрунтованими, оскільки дані обставини не впливають на правильність оскаржуваного рішення, крім того відповідачка не була позбавлена подати докази до своєї заяви про перегляд заочного рішення та апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги про те, що наявна в матеріалах справи заява про те, що вона з 2007 року проживає у у м. Дніпрі, була написана нею під тиском, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки доказів останнього матеріали справи не містять.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.    
Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2018 року  - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко