Ухвала

20 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 638/14758/17
провадження № 51-344км19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у кримінальному провадженні
№ 12017220480003398 від 7 липня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , такої, що судимості не має,
за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Харківського апеляційного суду
від 13 лютого 2020 року,
Встановив
Зазначене провадження на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2020 року передано судді ОСОБА_1 як доповідачу 15 травня 2020 року (судді, які входять до складу колегії:
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ).
Суддя ОСОБА_1 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КК подала заяву про самовідвід, оскільки в постанові від 17 вересня 2019 року висловила свою позицію у цій же справі.
Колегія суддів вважає, що завлений суддею ОСОБА_1 самовідвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 6 березня 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. 
Апеляційний суд вироком від 29 жовтня 2018 року скасував вирок місцевого суду, визнав ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, та призначив їй покарання із застосуванням ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Верховний Суд (у складі судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) постановою від 17 вересня 2019 року за касаційними скаргами прокурора і захисника скасував зазначене рішення апеляційного суду і призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Харківський апеляційний суд ухвалою від 13 лютого 2020 року залишив без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а вирок місцевого суду щодо
ОСОБА_4 – без змін.
Не погоджуючись із цим судовим рішенням, прокурор подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу апеляційного суду на підставах істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Як убачається зі змісту постанови Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 17 вересня 2019 року, цим судовим рішенням було скасовано вирок Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_4 з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Висновку про правильність юридичної оцінки дій засудженої та призначеного покарання зроблено не було.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що обставини, наведені в заяві, не можуть викликати сумнів в учасників кримінального провадження чи в інших осіб, які не беруть у ньому участі у неупередженості судді ОСОБА_1 .
На підставі викладеного та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75, статей 80–82 КПК Верховний Суд
постановив:
У задоволенні заяви судді ОСОБА_1 про самовідвід відмовити.
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                               ОСОБА_3