ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2020 року 
м. Чернівці
справа №727/12569/19
провадження 822/337/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.
суддів Одинака О.О., Половінкіна Н.Ю.
секретар Чубрей І.І.
учасники справи:
позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»
відповідач ОСОБА_1 
апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 січня 2020 року 
головуючий в суді першої інстанції суддя Смотрицький В.Г.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі- АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 12 листопада 2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 10138 гривень 84 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 18 листопада 2019 року утворилась заборгованість в розмірі 18087 гривень 67 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом в розмірі 5568 гривень 15 коп.; за відсотками в розмірі 3616 гривень 98 коп.; пені в розмірі 8902 гривень 54 коп.
Просив суд, стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та вирішити питання про судові витрати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 січня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5568 гривень 15 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов у частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 5568 гривень 15 коп. ґрунтується на законі та підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що відповідач отримав кредитні кошти і в нього виникло зобов`язання повернути суму отриманого кредиту частинами у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. 
В частині стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, суд прийшов до висновку, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів та витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по відсотках та штрафу скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову в цій частині.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що підпис  ОСОБА_1  у заяві від 12 листопада 2014 року свідчить про те, що вона повністю згідна з умовами кредитування.
Вважає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином умови Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 12 листопада 2014 року, яка визначає розмір 18 % річних за користування кредитними коштами.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу до суду не подавали.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
Судом встановлено, що ОСОБА_1 підписано заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Акціонерному товаристві Комерційному банку «ПриватБанк» 04 липня 2011 року.
Між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та   ОСОБА_1  12 листопада 2014 року (без номера) укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, з метою здійснення сприятливих умов для виконання останньою зобов`язань за договором між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 04 липня 2011 року.
У пункті 2.1 Генеральної угоди сторони погодили, що банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 10138 гривень 84 коп. на строк 36 місяців з 12 листопада 2014 року по 30 листопада 2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5% на місяць (18% на рік) на суму залишку заборгованості з кредиту.
Погашення заборгованості визначене Генеральною угодою в такому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 367 гривень 84 коп. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості з кредиту, процентів, а також інших витрат, згідно з Умовами та правилами.
Згідно із п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій угоді, умовах та правилах, більше ніж на 31 день, із зобов`язань, строк яких не настав, сторони погодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2553 гривні 74 коп.
Крім того, п. 2.8 Генеральної угоди визначає відповідальність позичальника у вигляді сплати банку пені, яка передбачена умовами та правилами.
Із розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що відповідач не виконував взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого станом на 18 листопада 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 18087 гривень 67 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом в розмірі 5568 гривень 15 коп.; за відсотками в розмірі 3616 гривень 98 коп.; пені в розмірі 8902 гривень 54 коп. (а. с. 4-5).
Строк повернення кредиту - 30 листопада 2017 року. 
Нарахування відсотків здійснено за період з 12 листопада 2014 року до 18 листопада 2019 року. 
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
На підставі частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статей 526, 530, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Суд першої інстанції не встановив, що умови Генеральної угоди, яка підписана відповідачем (а.с.7,) передбачають право банку на нарахування та отримання відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5 місячних (18 % річних). 
Станом на 30 листопада 2017 року сума нарахованих відсотків складає - 1701 гривню 53 коп. 
Оскільки сторонами було погоджено умови кредитування щодо сплати процентів, апеляційний суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості по відсотках за користування кредиту нарахованих станом на 30 листопада 2017 року (строк повернення кредиту) в сумі 1701 гривні 53 коп. 
Вимоги банку про стягнення процентів після 30 листопада 2017 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і задоволенню не підлягають.
Наведене спростовує висновки суду першої інстанції в частині відсутності обов`язку ОСОБА_1 зі сплати відсотків за користування кредитом.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач також просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 8902 гривні 54 коп. 
При цьому, позивачем не надано доказів ознайомлення відповідача з умовами та правилами, на які посилається банк.
У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані умови та правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. 
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Заява-анкета ОСОБА_1 про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку «ПриватБанк» від 04 липня 2011 року, Генеральна угода між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 12 листопада 2014 року (без номера) не передбачають нарахування пені і комісії за неналежне виконання умов кредитного договору.
Посилання апелянта на п. 2.8. Генеральної угоди не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вказаний пункт передбачає відповідальність позичальника у вигляді пені.
Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь банку заявленої суми пені. 
Позовних вимог про стягнення штрафу, передбаченого п.2.2. Генеральної угоди, банком не заявлялось.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості по відсотках підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову в цій частині.
У решті рішення суду підлягає залишенню без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.
Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.
При зверненні до суду першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1921 гривні, що підтверджується платіжним дорученням №BOJ65B2L6J від 25 листопада 2019 року (а.с.40) та за подання апеляційної скарги - 2881 гривні 50 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № PROM5B0TOW від 13 грудня 2019 року (а. с. 67).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 січня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5568 гривень 15 коп. 
З мотивувальної частини постанови вбачається, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 1701 гривню 53 коп. 
Отже, всього стягнуто з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 7269 гривень 68 копійок (5568,15 грн +1701,53 грн ), що становить 40,19 % від ціни позову.
Суд апеляційної інстанції частково задовольнив апеляційну скаргу, стягнувши з відповідача відсотки за користування кредитом у розмірі 1701 гривню 53 коп, що становить 27,57 % від вимог апеляційної скарги. 
З огляду на зазначене, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 772 гривні 04 копійки (1921*40,19/100) в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та 794 гривні 42 копійки (2881,5*27,57/100) у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 січня 2020 року в частині відмови в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом скасувати.
Позов в цій частині задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 1701 гривні 53 копійок.
У решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 772 гривні 04 копійки в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та 794  гривні 42 копійки в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.
Головуючий М.І.Кулянда
Судді: О.О. Одинак
Н.Ю. Половінкіна