ПОСТАНОВА
Іменем України
05 червня 2020 року 
Київ
справа №823/906/16
адміністративне провадження №К/9901/25642/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області
на постанову  Черкаського окружного адміністративного суду від 12.08.2016 року (суддя Гаврилюк В.О.)
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 року (головуючий суддя Петрик І.Й., судді: Вівдиченко Т.Р., Лічевецький І.О.)
у справі № 823/906/16
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області
про  визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
У С Т А Н О В И В:
У липні 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач, податковий орган) в якому просив визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку та штрафних санкцій.
Черкаський окружний адміністративний суд постановою від 12.08.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 року, позов задовольнив частково. 
Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 5 липня 2016 року № 0001771301 про збільшення суми грошового зобов`язання по єдиному податку з фізичних осіб в розмірі 368397 грн 19 коп., в тому числі за основним платежем - 294717 грн 75 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 73679 грн 44 коп.
В задоволенні решти вимог відмовив, а саме в частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення.
Приймаючи рішення суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідачем не доведено факт та документально не підтверджено перевищення позивачем обсягу доходу за 2015 рік на суму 1 964 785 грн.
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, податковий орган звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Скаржник, зокрема, зазначає, що судами попередніх інстанцій не надано оцінку того, що позивач відкрив рахунок для здійснення підприємницької діяльності лише 09.07.2015 року та не заперечував, що до цього часу використовував особистий рахунок у ПАТ «Приватбанк».
У запереченні на касаційну скаргу позивач наводить доводи, аналогічні викладеним у позові, просить залишити касаційну скаргу без задоволення. У відмовленій частині позовних вимог постанову суду першої інстанції позивач не оскаржив.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами справи передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань зазначених в запереченні до акту перевірки від 26.04.2016 року № 98/23-01-17-01/ НОМЕР_1 , за результатами перевірки складено акт № 224/23-01-13-01/ НОМЕР_1 від 17.06.2016 року.
Перевіркою встановлено порушення пп. 2 п. 293.8 ст. 293 Податкового кодексу України в результаті чого донараховано суму податку за 2015 рік на суму 294 717 грн 75 коп.
На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 0001771301 від 05.07.2016 про збільшення суми грошового зобов`язання по єдиному податку з фізичних осіб в розмірі 368 397 грн 19 коп., в тому числі за основним платежем - 294 717 грн 75 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 73 679 грн 44 коп.
За приписами частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що  навіть при надходженні вказаних сум на картковий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Приватбанк», та зважаючи на надходження коштів від здійснення підприємницької діяльності на рахунок, відкритий в ПУАТ «Фідобанк», що в сумі становить 107 588, 36 грн, у позивача відсутнє перевищення за 2015 рік обсягу доходу, встановленого для платників єдиного податку другої групи.
Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком судів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, але виходить з інших мотивів.
Поза увагою судів попередніх інстанцій залишилось, що документальна позапланова перевірка позивача проведена згідно із пп. 78.1.11 п. 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та на виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.03.2016 року, про що зазначено у вступній частині акта  від 26.04.2016 року № 98/23-01-17-01/ НОМЕР_1 .
Підпунктом 78.1.11 п. 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин) встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини - отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.
Пунктом 36 підрозділ 10 Інші «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов`язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.
Щодо перевірок, які проводяться (проводились) у межах кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення, розпочатих до набрання чинності вказаним Законом, то у цьому випадку податкові повідомлення-рішення за результатами перевірок, розпочатих до, але закінчених після 1 вересня 2015 року приймаються протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.
Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» набрав чинності 01.09.2015 року.
Відомості про здійснення позивачем діяння за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України внесено до ЄРДР 13.08.2015 року за № 32015250000000086.
Оскільки предметом даної справи є податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами перевірки, призначеної в рамках статті 78.1.11 Податкового кодексу України, податковий орган не мав права виносити податкове повідомлення-рішення до набрання законної сили відповідним рішенням в кримінальній справі. 
Отже суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень, проте з інших мотивів. Тому мотивувальні частини судових рішень підлягають зміні з підстав, вказаних судом касаційної інстанції в цій постанові. В іншій частині судові рішення слід залишити без змін.
Статтею 351 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області задовольнити частково.
Змінити мотивувальні частини постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 12.08.2016 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 року у справі № 823/906/16 з підстав, наведених в цій постанові суду. В іншій частині судові рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя	  	  І.А. Васильєва	
Судді:	  	  С.С. Пасічник	
 	  	 В.П. Юрченко