Ухвала
 
06 травня 2020 року 
 
м. Київ
 
справа № 363/1152/17
провадження № 61-6534ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у справі за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новосілківської сільської ради до Вишгородської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації та визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
У березні 2017 року заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області звернувся до суду із позовом до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки.
 
Свої вимоги обґрунтовував тим, що Києво-Святошинською місцевою прокуратурою за результатами розгляду звернення ОСОБА_4 встановлено, що розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 14 жовтня 2009 року № 1585 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області, розроблений Товариством з обмеженою відповідальністю «Будексім 2007»; передано безоплатно у власність земельні ділянки цим двом громадянам України загальною площею 1,9151 га з них: сіножаті (гр. 11) - 1,9151 га, для ведення особистого селянського господарства на території Новосілковської сільської ради Вишгородського району Київської області за межами населеного пункту згідно з додатком.
 
На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_1 отримав державний акт серії ЯИ № 854310 на право власності на земельну ділянку площею 0,5116 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221886400:36:096:0154 та державний акт серії ЯИ № 854309 на право власності на земельну ділянку площею 0,8001 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221886400:36:096:0153.
 
Також на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 14 жовтня 2009 року № 1585 ОСОБА_3 отримав державний акт серії ЯЛ № 075380 на право власності на земельну ділянку площею 0,1509 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221886400:36:096:0151, державний акт серії ЯЛ № 075381 на право власності на земельну ділянку площею 0,1509 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221886400:36:096:0151 та державний акт серії ЯЛ № 075381 на право власності на земельну ділянку площею 0,3815 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221886400:36:096:0152.
 
Згідно кадастрових планів земельних ділянок й ортофотопланів з відображенням спірних земельних ділянок та 25 метрової прибережної захисної смуги, виготовлених ТОВ «Регіональний центр розвитку», встановлено, що земельні ділянки з кадастровими № 3221886400 :36:096:0151, № 3221886400:36:096:0152, №  3221886400 :36:096:0153, № 3221886400:36:096:0154 частково знаходяться у прибережній захисній смузі водойми, утвореній у праруслі (староріччі) річки Десна.
 
Таким чином, прокурор стверджував, що вказані вище земельні ділянки передані у власність громадян за рахунок земель водного фонду, що є порушенням вимог чинного законодавства.
Із урахуванням зазначеного, прокурор просив позов визнати незаконними та скасувати розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації № 1585 від 14 жовтня 2009 року «Про передачу земельних ділянок у власність двом громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області»; визнати недійсними державні акти: серії ЯЛ № 075381, виданий ОСОБА_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,3815 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим № 3221886400:36:096:0152, вартістю 12 196,61 грн, та скасувати його державну реєстрацію; серії ЯЛ № 075380, виданий ОСОБА_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,1509 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим № 3221886400:36:096:0151, вартістю 4 824,30 грн, та скасувати його державну реєстрацію; серії ЯИ № 854309, виданий ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,8001 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим № 3221886400:36:096:0153, вартістю 25 579,32 грн, та скасувати його державну реєстрацію; серії ЯИ № 854310, виданий ОСОБА_3 , на право власності на земельну ділянку площею 0,5116 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим № 3221886400:36:096:0154, вартістю 16 355,93 грн, та скасувати його державну реєстрацію.
 
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року у задоволені позовних вимог заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новосілківської сільської ради - відмовлено.
 
Постановою Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2018 року апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області залишено без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року - без змін.
 
Постановою Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року постанову Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2018 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області задоволено. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року скасовано. Задоволено позов заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новосілківської сільської ради до Вишгородської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації та визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки задовольнити.     Визнано незаконними та скасовано розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 14 жовтня 2009 року № 1585 «Про передачу земельних ділянок у власність двом громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області». Визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 075381, виданий ОСОБА_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,3815 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим № 3221886400:36:096:0152, вартістю 12 196, 61 грн та скасовано його державну реєстрацію. Визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 075380, виданий ОСОБА_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,1509 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим № 3221886400:36:096:0151, вартістю 4 824, 30 грн, та скасовано його державну реєстрацію. Визнано недійсним державний акт серії ЯИ № 854309, виданий ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,8001 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим № 3221886400:36:096:0153, вартістю 25 579,32 грн, та скасовано його державну реєстрацію. Визнано недійсним державний акт серії ЯИ № 854310, виданий ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,5116 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим № 3221886400:36:096:0154, вартістю 16 355, 93 грн, та скасувати його державну реєстрацію.
 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 06 квітня 2020 року звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у вищевказаній справі, з пропуском строку на касаційне оскарження. 
Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, встановлено заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, зокрема запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови та доплатити судовий збір у розмірі 14 720,00 грн.
У квітні 2020 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , зокрема: клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, квитанція про сплату судового збору від 23 квітня 2020 року № 87874 у розмірі 14 720,00 грн.
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що копію повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року заявник отримав 10 березня 2020 року, на підтвердження чого надав копію конверта апеляційного суду зі штрих-кодовим ідентифікатором № 0318628921156.
 
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки встановлені обставини свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є згідно із статтею 390 ЦПК України підставою для його поновлення.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено підстави касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, зокрема такими підставами є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права виключно у випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає порушення апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 648/2419/13-ц, від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17 та від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Оскільки недоліки касаційної скарги усунуто, за формою та змістом касаційна скарга відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційне провадження в цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новосілківської сільської ради до Вишгородської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації та визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року.
 
Витребувати з Вишгородського районного суду Київської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 363/1152/17.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:          	І. Ю. Гулейков       О. В. Ступак       Г. І. Усик