УХВАЛА

02 червня 2020 року 
м. Київ
справа №  904/2257/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий (доповідач), Кушніра І.В., Случ О.В.

перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2020 
та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 
у справі № 904/2257/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрофітАвто" 
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" 
про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 82 703, 38 грн.,
В С Т А Н О В И В:
12.05.2020 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулось через Центральний апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2020 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 у справі № 904/2257/19.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 28.05.2020 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий, Кушнір І.В., Случ О.В. 
Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 08.02.2020) (далі  -  ГПК України), Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а"-"г" цієї норми.
Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом ч. 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2  102  грн.
У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у даній справі є стягнення 82 703, 38 грн., що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у 2020 році - 210 200 грн.), а тому у розумінні ГПК України ця справа є малозначною. 
У п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а саме: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у малозначних справах після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені п.п. "а", "б" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, та вказує на те, що прийняті у справі рішення позбавляють скаржника можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи. Крім того, в обґрунтування підстав для відкриття касаційного провадження, скаржник посилається на п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, зазначаючи, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду.
Розглянувши доводи, в обґрунтування підстав відкриття касаційного провадження, передбачених п.п. "а" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обставин для відкриття касаційного провадження у справі з цієї підстави, оскільки посилання скаржника на п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України не охоплюється вичерпним переліком випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, за наявності яких малозначну справу може бути переглянуто у касаційному порядку. При цьому наведені в касаційній скарзі доводи, у контексті прийнятих у даній справі рішень, не дають підстав для висновку про те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Також не приймаються судом посилання скаржника на п.п. "б" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, оскільки останнім не зазначено, при розгляді якої саме іншої справи Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" позбавлено можливості спростувати обставини, встановлені рішеннями у справі №  904/2257/19, а відсутність розгляду іншої справи, в якій існує потреба спростувати відповідні обставини, виключає можливість застосування п.п. "б" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. 
Водночас зазначення у скарзі загальної вказівки на те, що прийняті у справі рішення позбавляють скаржника можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи без належного обґрунтування, недостатньо для висновку про наявність підстав, що підпадають під дію виключень з п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.
Таким чином, оскільки з матеріалів касаційної скарги не вбачається, а скаржником не обґрунтовано випадків, зазначених у п.п. а), б), в), г) п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" у справі № 904/2257/19, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 12, 163, 234, 287, 293 ГПК України, Суд, -
У Х В А Л И В:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2020 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 у справі №  904/2257/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                                                      Могил С.К.  

Судді:                                                                                                             Кушнір І.В.

                                                                                                                      Случ О.В.