Справа № 456/4029/19                                Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С. 
Провадження № 22-ц/811/250/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія: 1

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 квітня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого- судді Мельничук О.Я., 
суддів Ванівського О.М., Курій С.М.
без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича та ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання електронних торгів недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року зупинено провадження у справі №456/4029/19 за позовом ОСОБА_4 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання електронних торгів недійсними до набрання законної сили судовими рішеннями у справі №465/3424/10 за скаргою ОСОБА_4 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, яка розглядається Франківським районним судом м.Львова.
Ухвалу суду оскаржили ОСОБА_1 , представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича та ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 , представник ОСОБА_3 вважає ухвалу суду незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що з постановленням оскаржуваної ухвали суд фактично ухиляється від здійснення правосуддя Зазначає, що єдиною підставою для визнання недійсним торгів є встановлення порушення саме норм Порядку реалізації арештованого майна. Звертає увагу, що така позиція узгоджується з висновками викладених в Постановах Верховного суду України в справі №6-116цс12 від 24.10.2012 року, Верховного суду у справі №910/10136/17 від 02.05.2018 року та в справі №490/5475/15 від 14.02.2018 року. В даній же справі провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовими рішеннями у справі №465/3424/10 за скаргою ОСОБА_4 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, яка розглядається Франківським районним судом м.Львова, в якій ОСОБА_4 (боржник) покликається на те, що визначення вартості майна, що проведене в рамках виконавчого провадження (проведення якої передує реалізації майна) здійснено невірно. Просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОСОБА_1 , представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича зазначає, що його довіритель вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що в іншому судовому процесі оскаржуються дії приватного виконавця щодо визначення вартості арештованого майна і такі підготовчі дії виконавця щодо реалізації майна на торгах жодним чином не впливають на дійсність електронних торгів, і що єдиною підставою для визнання торгів недійсними можуть бути порушення лише на стадії проведення самих торгів. Вважає, що метою зупинення провадження є затягування розгляду справи, а не з`ясування всіх обставин справи. Також вважає, що судом неправильно застосовано висновки Верховного Суду. Просить скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 31 березня 2020 року, є дата складення повного судового рішення - 10 квітня 2020 року.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 , представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича та ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3  підлягає до задоволенню із наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, суд виходив з тих обставин, що прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про зупинення провадження є обгрунтованим та таким, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду висловленими у постанові від 27 червня 2018 року №761/25098/15.
З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можливо, з урахуванням наступного.
Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" для зупинення провадження у справі у зв`язку із неможливістю розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (аналогічна позиція висловлена у правовому висновку Верховного суду України у Постанові №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року).
Інститут зупинення провадження у справі впроваджений для об`єктивного і правильного розгляду залежних одна від одної цивільних чи інших справ, зокрема, з метою недопущення у подальшому здійснення процедури повороту виконання рішення суду.
Визначаючи наявність підстав, передбачених ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи предметом розгляду даної справи є визнання недійсних електронних торгів з приводу нерухомого майна, номер лоту 370569, найменування лоту Іпотека Нежитлової будівлі заг. пл. 313.3 кв.м., земельна ділянка пл. 0,0329 га, кадастровий номер 4611200000:06:041:0003, за адресою: АДРЕСА_1 , проведені Державним підприємством «Сетам» 20 вересня 2019 року.
Позивач звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №465/3424/10 за скаргою ОСОБА_8 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, яка розглядається Франківським районним судом м. Львова, зазначив, що обставини і факти , які будуть встановлені рішенням суду у справі № 465/3424/10 щодо визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. щодо визначення вартості майна, нежитлової будівлі під літ. А-2 (кафе-бар), загальною площею 313,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнання недійсною оцінки вищевказаного майна, впливатимуть на подання та оцінку доказів у даній справі та буде мати приюдеційне значення для розгляду даної справи щодо наявності підстав для задоволення або відмови у даній справі. Суд першої інстанції беручи до уваги доводи клопотання зупинив провадження у справі не звернувши увагу на наступні обставини.
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зупинення провадження у даній справі враховуючи, що заявником не доведено неможливість розгляду даної цивільної справи до вирішення іншої справи, а також те, що в ній вирішуються питання, які стосуються підстав, заявлених у справі, вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Наявність у провадженні Верховного Суду іншої справи не перешкоджає розгляду даної цивільної справи, та не є підставою для зупинення провадження у справі у розумінні вимог п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що зупинення провадження у справі не перешкоджає подальшому провадженні у справі, є обґрунтованими.
Крім того, судом першої інстанції не було враховано того, що одним із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом (п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України). Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Вищевикладене дає підстави стверджувати, що суд першої інстанції зупинив провадження у справі з порушенням процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а це, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
12 лютого 2020 року від ОСОБА_1 , представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича надійшла заява про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до вимог п.6 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до п.п. б), в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що розподіл судових витрат здійснюється судом за результатами розгляду справи по суті позовних вимог, яким закінчується розгляд справи згідно з правилами, визначеними у статтях 141-142 ЦПК України. 
На підставі викладеного колегія суддів вважає, що оскільки апеляційним судом судове рішення, яким закінчено розгляд справи по суті позовних вимог, не ухвалювалось, то у задоволенні клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, як передчасне, що не позбавляє ОСОБА_1 , представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича права на розподіл зазначених судових витрат при вирішенні справи по суті.
Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Таким чином, вважаючи обґрунтованими доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає до скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича та ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - задовольнити.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року про зупинення провадження - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 , представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 10 квітня 2020 року.

Головуючий:                                                О.Я. Мельничук

       Судді:                                                                О.М. Ванівський

                                                                       Н.М. Курій