Ухвала
19 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 202/2922/19
провадження № 61-7255ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С.Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, за участю третьої особи - ОСОБА_3 , про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом та договору дарування недійсним,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року до Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга.
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно було у касаційній скарзі зазначити підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав) та надати документ про сплату судового збору.
У червні 2020 року до Верховного Суду на виконання недоліків касаційної скарги надійшла заява про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є людиною похилого віку, інвалідом третьої групи та майновим станом.
Відповідно до частин першої та третьої статті 136 ЦПК України і статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.
Із наведених особою, яка подала касаційну скаргу, доводів та наданих цьому доказів, а саме: довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, виписки акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» за рахунком, вбачаються підстави для звільнення  ОСОБА_1  від сплати судового збору.
Крім того, надійшла касаційна скарга у новій редакції, де підставою касаційного оскарження зазначено неврахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, однак ОСОБА_1 зазначає постанови Верховного Суду України.
Тому касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати касаційну скаргу у новій редакції, де зазначити постанови Верховного Суду, в яких викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, а також вказати щодо застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах невраховані висновки Верховного Суду судом апеляційної інстанції.
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи з ініціативи суду.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 127, 136, 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Заяву  ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.
Звільнити  ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2020 року.
ОСОБА_1 продовжити строк для усунення недоліку касаційної скарги на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
На підставі частини третьої розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України до зазначеного строку не зараховується час дії карантину, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута з підстав, визначених статтями 185, 392 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                       С. Ю. Мартєв