УКРАЇНА

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
Іменем України

13 березня 2020 року м. Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Дзюбін В.В., 
 
за участю особи, якою подана скарга, - ОСОБА_1  
адвоката - Шимка А.О . 
та адвоката - Купченка В.В.,
        
переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні  адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та адвоката Шимка Андрія Олександровича на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 4 листопада 2019 року,
 
у с та н о в и в:
 
Цією постановою судді місцевого суду:
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Коростишів Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
             
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить триста сорок гривень, на користь держави.
 
 На підставі ст. 40-1 КпАП України постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 грн. 20 коп.  
 
Постановою судді місцевого суду водій ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за порушення учасником дорожнього руху (водієм) правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
 
Як визнав установленим за змістом постанови суддя місцевого суду, адміністративне правопорушення вчинене за таких обставин.
 
04.10.2019 року о 09:04 годині в м. Києві по вул. Русанівській Набережній, 2/1 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Subaru Forester", знак державної реєстрації НОМЕР_1 , порушивши вимоги п. п. 2.3 "б", 13.1 ПДР України, проявив неуважність, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Toyota Land Cruiser Prado", знак державної реєстрації НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , на якого також складено протокол за порушення п. 10.1 ПДР України, тобто створення за вказаних обставин ДТП аварійної ситуації, що спричинило пошкодження цих транспортних засобів. 
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 і адвокат Шимко А.О., який діє               у захист його прав і законних інтересів, вважаючи винесене суддею місцевого суду рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у ДТП безпідставним та притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України незаконним і необґрунтованим, просять: поновити строк на апеляційне оскарження; постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04.11.2019 року скасувати та провадження в справі закрити за відсутністю в діях його складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124  КпАП України, уточнивши попередні свої апеляційні вимоги в судовому засіданні апеляційної інстанції.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 і адвоката Шимка А.О., які підтримали апеляційну скаргу за викладених у ній обставин; пояснення адвоката Купченка Вадима Володимировича, який діє у захист прав і законних інтересів ОСОБА_3 , що заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, вважав постанову судді місцевого суду законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши та оцінивши доводи скарги, викладені апелянтами, - суд апеляційної інстанції уважає строк на апеляційне оскарження підлягаючим поновленню як пропущений з поважних причин, а апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. 
 
За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 278 КпАП України, завданням провадження      в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності   із законом.
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.
 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.  
 
 Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
 
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як     на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
 
Разом з тим, за змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини "Бендерський проти України" від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені.
 
Зазначені вимоги КпАП України при розгляді суддею місцевого суду адміністративної справи щодо ОСОБА_1 належним чином не виконані, виходячи з наступного. 
 
Так, про дату, час і місце розгляду даної адміністративної справи ОСОБА_4 не був повідомлений у встановленому законом порядку, а тому         у розгляді суддею Дніпровського районного суду м. Києва - участі не приймав, постанову в справі від 4.11.2019 року отримав після винесення оскаржуваного судового рішення.
 
  Таким чином, дану адміністративну справу суддею місцевого суду розглянуто з істотними порушеннями процесуальних прав ОСОБА_1 , оскільки відповідно до вимог ст. 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та має право користуватися юридичною допомогою адвоката. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
 
Отже, ОСОБА_1 не було завчасно повідомлено про дату, час і місце судового засідання в даній справі, також позбавлено права користуватися юридичної допомогою адвоката Шимка А.О., яким завчасно подавалось письмове клопотання про відкладення даної справи розглядом із об`єктивних причин.   
 
Натомість, порушивши принцип змагальності сторін, рішення в справі винесене суддею місцевого суду без дослідження такого належного і допустимого доказу, як запис з відеореєстратора автомобіля "Subaru Forester", знак державної реєстрації НОМЕР_1 /а. с. 57/, із якого вбачається, що саме водій ОСОБА_3 грубо порушив п. п. 10.1, 10.3 ПДР України, внаслідок чого саме його дії призвели до зіткнення транспортних засобів, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку та наслідками, що настали в результаті даної ДТП.
 
Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
 
Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.  
 
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
 
Отже, недотримання суддею місцевого суду вимог ст. ст. 7, 245, 251, 252, 268, 278, 280, 283, 284 КпАП України про необхідність всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, і вирішення її в точній відповідності із законом, призвело до прийняття щодо ОСОБА_1 незаконного й необґрунтованого рішення. 
За таких обставин, постанова судді місцевого суду не може залишатися чинною та підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_1           на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України - закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. 
 
Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов остаточного висновку про задоволення апеляційної скарги. 
 
Керуючись ст. 294 КпАП України, Київський апеляційний суд,  -  
 
                                         п о с т а н о в и в:
 
На підставі ч. 2 ст. 294 КпАП України поновити ОСОБА_1 і адвокату Шимку А.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 4 листопада 2019 року.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і адвоката Шимка А.О. - задовольнити частково.   
 
Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 4 листопада  2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати та провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України закрити                   за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

                      Суддя
 Київського апеляційного суду                                               В. В. Д з ю б і н