УХВАЛА

18 лютого 2020 року 
м. Київ
справа №826/12211/18
адміністративне провадження №Зн/9901/87/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Головуючого судді Рибачука А.І.,
суддів - Мороз Л.Л., Тацій Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Балабана М.К.,

позивача - ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про  перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 10.09.2019 у справі                 № 826/12211/18 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
31.07.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:
визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Державний виконавець) від 20.07.2018 ВП №42095078 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом від 06.11.2013 № 2-452/01, виданим Октябрським районним судом м. Полтави, про зобов`язання виконавчого комітету Полтавської міської ради та Полтавського обласного управління з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Полтавської обласної державної адміністрації надати ОСОБА_1 на сім`ю з двох осіб: її та сина ОСОБА_2 , 1986 року народження, жиле приміщення, яке відповідає вимогам статей 47, 48, 50 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) згідно з чергою сімей - переселенців із зони забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
визнати протиправною бездіяльність КМУ щодо нефінансування питання забезпечення її сім`ї житлом та зобов`язати КМУ виділити кошти в розмірі 1 507 000 грн на придбання двох однокімнатних квартир її сім`ї в м. Полтава.
Позов ОСОБА_1 обґрунтувала, зокрема тим, що КМУ порушив житлові права її та її сина, передбачені статтею 32 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»                           (далі - Закон № 796-ХІІ).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2018 закрито провадження у цій справі в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Державного виконавця від 20.07.2018 ВП №42095078 про закінчення виконавчого провадження.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 05.12.2018 відмовив у задоволенні позовних вимог.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 01.04.2019 скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове, яким частково задовольнив позовні вимоги:
визнав протиправною бездіяльність КМУ щодо невиділення протягом 2014-2018 років Полтавській обласній державній адміністрації на виконання частини другої статті  32 Закону № 796-ХІІ, з цільовим призначенням, капітальних вкладень для забезпечення житлом громадян, що самостійно переселилися з території радіоактивного забруднення;
зобов`язав КМУ на виконання частини другої статті 32 Закону № 796-ХІІ виділити Полтавській обласній державній адміністрації, цільовим призначенням, капітальні вкладення для забезпечення житлом сімей, що самостійно переселилися з території радіоактивного забруднення і перебувають на квартирному обліку при виконавчому комітеті Полтавської міської ради у пільговому списку, в тому числі, сім`ї ОСОБА_1 . 
Верховний Суд постановою від 10.09.2019 скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а провадження у справі - закрив, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
08.10.2019 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 10.09.2019 у справі                 № 826/12211/18 за зазначеним вище позовом.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що в межах цивільного процесу суд не може оцінювати правомірність чи неправомірність дій (бездіяльності) КМУ, як суб`єкта владних повноважень, тому лише адміністративний суд має виняткову юрисдикцію вирішувати спори щодо визнання протиправною бездіяльності КМУ стосовно нефінансування питання забезпечення житлом переселенців із зони забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та  виділення  коштів на придбання такого житла.  
Верховний Суд ухвалою від 14.11.2019 відкрив провадження за нововиявленими обставинами у справі № 826/12211/18 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 10.09.2019.
Розглянувши заяву позивача, якою вона обґрунтовує наявність підстав для перегляду за нововиявленими обставинами зазначеної вище  постанови Верховного Суду, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Правовою підставою для перегляду вказаної постанови суду касаційної інстанції заявник зазначила пункт 1 частини другої статті 361 КАС України, відповідно до якого підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Слід зазначити, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:
існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;
на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;
істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Колегія суддів наголошує, що під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. 
Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
У розумінні наведеної норми «істотність обставин» як підстави для перегляду судового рішення, яке набрало законної сили, передбачає існування юридичного факту, на підставі якого виникають, змінюються або припиняються права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, і який за своєю правовою суттю спростовує ті факти, які було покладено в основу судового рішення, про перегляд якого подається заява, тобто впливає на остаточний результат розгляду справи, але про який особі, яка звертається із заявою, не було відомо було і не могло бути відомо на час розгляду справи.
Тільки в сукупності наведених ознак/характеристик повідомлені обставини можна вважати «нововиявленими» як умову для перегляду судового рішення з підстави, встановленої пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України.
Обґрунтовуючи наявність підстав для перегляду постанови Верховного Суду від 10.09.2019 позивач наводить аргументи, які по суті є обґрунтуванням, на її думку помилковості висновків, яких дійшов суд касаційної інстанції за наслідками касаційного перегляду судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в цій справі.
Зокрема, у заяві про перегляд вказаної постанови за нововиявленими обставинами її автор зазначила, що суд касаційної інстанції: не встановив, що її сім`я повинна отримати житло відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті  32 Закону № 796-ХІІ, яка зобов`язує КМУ виділити кошти для сімей, які самостійно переселились із зони забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; невірно застосовав положення статті 19 КАС України щодо юрисдикції адміністративних судів; вийшов за межі заявлених вимог та не розглянув вимоги, які заявлялись до суду, що є порушенням процесуального закону; застосував судову практику Верховного Суду, що не повинна застосовуватись та не застосував висновки Верховного Суду, які потрібно було застосовувати. Відтак заявник підсумувала, що встановлені судом касаційної інстанції обставини не відповідають його висновкам щодо юрисдикції спору, що власне позивач і трактує як підставу для того, щоб переглянути таке рішення суду касаційної інстанції.
Проаналізувавши наведені положення процесуального закону у зіставленні з доводами та вимогами заявника суд дійшов висновку, що обставини, на які покликається ОСОБА_1 у свій заяві, не є нововиявленими обставинами у розумінні пункту 1 частини другої 361         КАС України і з огляду на вимоги пункту 1 частини четвертої статті 361 КАС України не можуть слугувати підставою для перегляду постанови Верховного Суду від 10.09.2019.
Незгода із судовим рішенням суду касаційної інстанції та/чи висновками, яких дійшов цей суд, не може бути підставою для перегляду вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами, так само як і для повторного перегляду одних і тих самих судових рішень у касаційному порядку (пункт 3 частини першої статті 333 КАС України).
Відтак, заява ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини першої статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 344, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 826/12211/18 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	                      А.І. Рибачук	
судді: 	 	                      Л.Л. Мороз	
 	 	                       Л.В. Тацій