Ухвала
 
06 травня 2020 року
місто Київ
 
справа № 761/26646/18
провадження № 61-7358ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства 
«Альфа-Банк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни, третя особа - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
У липні 2018 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни про державну реєстрацію права приватної власності Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») на квартиру АДРЕСА_1 , індексний номер: №  40910133 , від 03 травня 2018 року; скасування запису про право власності № 25976318, який названим зазначеним державним реєстратором про державну реєстрацію права приватної власності на цю квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк».
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, третя особа - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк») звернулася із заявою про перегляд заочного рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року заяву АТ «Укрсоцбанк» про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року залишено без задоволення.
20 листопада 2020 року АТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «Укрсоцбанк» з підстав пропуску заявником строку на апеляційне оскарження.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Акціонерне товариство «Альфа-Банк», яке є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», 25 квітня 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального права, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що:
- оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права в частині визначення правил перебігу строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду першої інстанції.
Таким чином, серед підстав касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції заявником зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
IV. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції, яке ухвалено 17 лютого 2020 року, оскільки під час перебігу та до завершення тридцятиденного строку касаційного оскарження зазначеної ухвали оголошено карантин, що має наслідком зупинення перебігу зазначеного процесуального строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини третьої наведеної статті строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на всій території України установлено карантин.
Відповідно до пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 390 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Ураховуючи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 17 лютого 2020 року, закінчення тридцятиденного строку на касаційне оскарження такого рішення припадає у період дії карантину.
Разом з цим, Верховний Суд відмовляє у поновленні строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, оскільки такий строк продовжено в силу закону, що не потребує ухвалення з цього приводу окремого процесуального рішення судом.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у поновленні Акціонерному товариству «Альфа-Банк» строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року.
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу № 761/26646/18 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни, третя особа - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 06 червня 2020 року.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            А. С. Олійник

                                                                                                            В. В. Яремко