ПОСТАНОВА
Іменем України

22 квітня 2020 року 
Київ
справа №363/4451/16-а
адміністративне провадження №К/9901/33737/18
          Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Смоковича М.І., 
                                                                 Шевцової Н.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження 
касаційну скаргу поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменка Олександра Володимировича
на окрему ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2017 року (головуючий суддя - Безименна Н.В., судді - Кучма А.Ю., Аліменко В.О.)
у справі № 363/4451/16-а
за позовом ОСОБА_1
до поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменка Олександра Володимировича
про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
В листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з адміністративним позовом до поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменка Олександра Володимировича (далі - відповідач, поліцейський, скаржник, Охріменко О.В.), в якому просив:
визнати протиправними дії інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції сержанта Охріменка Олександра Володимировича щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.;
скасувати постанову серії АР №296567 від 05.11.2016 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 21 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії поліцейського роти № 1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменка О.В. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП;
Визнано протиправною та скасовано постанову поліцейського роти № 1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменка О.В. серії АР № 296567 від 05 листопада 2016 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів правомірності оскаржуваної постанови згаданих у ст. 251 КУпАП суду не представлено. Посилання на належні й допустимі докази, пояснення свідків, показання технічних засобів, застосування яких є обов'язковим згідно ст. 283 КУпАП, тощо, оскаржувана постанова не містить. Долучені до постанови письмові пояснення позивача не перевірені та належними, допустимими і достатніми доказами не спростовано. Посилання на технічний засіб, яким здійснювався фото або відеозапис оскаржувана постанова всупереч ч. 3 ст. 283 КУпАП не містить. Що стосується позовних вимог в частині закриття провадження в адміністративній справі, то суд зазначає, що адміністративний суд не наділений повноваженнями закривати провадження в справах про адміністративні правопорушення, що може бути здійснено лише в порядку КУпАП, тоді як, задовольняючи позов, суд приймає постанову згідно вимог ст. 171-2 КУпАП лише з приводу рішень, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень і тільки з дотриманням вимог ст. 162 КАС України.
Суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, зазначив, що відповідачем не досліджувалось, хто саме вчинив правопорушення також не надано суду доказів, які б беззаперечно стверджували, що саме позивач вчинив зазначене правопорушення, при цьому колегія суддів враховує пояснення позивача, в яких він зазначив, що даного правопорушення не скоював, а прийшов щоб усунути правопорушення, що було вчинене іншою особою, його батьком. Крім того, колегія суддів звернула увагу на те, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 296567 від 05.11.2016 була складена відносно ОСОБА_1, а по-батькові позивача - ОСОБА_1. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 05 листопада 2016 року серія АР № 296567 була скасована, через те, що у ній невірно було зазначено по-батькові позивача, що також підтверджується листом управління патрульної поліції у м. Борисполі від 09.12.2016 № Н-380/41/31/01-2016. Замість скасованої постанови, поліцейським роти №1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменком О.В. було винесено нову постанову датовану 23 грудня 2016 року серії АР за №77335, якою за вчинення позивачем 23 грудня 2016 року об 11 год. 30 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., про що позивача взагалі повідомлено не було. Суду першої інстанції дані докази не надані. 
13 червня 2017 року Київським апеляційним адміністративним судом було постановлено окрему ухвалу та направлено її на адресу начальника Головного управління Національної поліції в Київській області з метою перевірки законності дій поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменка О.В. при винесенні постанови від 23 грудня 2016 року серії АР за №77335 для вжиття відповідних заходів реагування.
Постановляючи окрему ухвалу, колегія суддів апеляційного суду звернула увагу на те, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач зазначив, що через допущену помилку постанова про накладення адміністративного стягнення від 05 листопада 2016 року серія АР № 296567 (в період її оскарження в суді) була скасована та винесена нова постанова від 23 грудня 2016 року серії АР за №77335, якою за вчинення позивачем вже 23 грудня 2016 року об 11 год. 30 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КУпАП на нього було накладено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., про що ОСОБА_1 взагалі повідомлено не було. Про скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової суд першої інстанції не повідомлявся. Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає скасування постанови органом, який її виніс. Незважаючи на це, поліцейський роти №1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменко О.В., усуваючи помилку (в по-батькові позивача), самостійно скасував постанову від 05 листопада 2016 року (яку сам виніс) та ухвалив нову постанову від 23 грудня 2016 року, якою штучно створив іншу подію, яка не мала місце.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
07 липня 2017 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменка Олександра Володимировича на окрему ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2017 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати вказане рішення та направити справу на новий розгляд або продовження розгляду. 
В обґрунтування поданої касаційної скарги Охріменко О.В. вказує на те, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Скаржник вважає, що обґрунтованість накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення підтверджується власноруч написаними позивачем поясненнями, а також показаннями інспектора ОСОБА_2, який разом із відповідачем був у складі патрульного екіпажу 05.11.2016. Доводи позивача про відсутність інформації щодо поданої ним скарги на дії патрульних поліцейських на ім'я Вишгородського районного відділу поліції Київської області, на думку скаржника, не відповідають дійсності, оскільки 16.11.2017 позивачу було повідомлено про те, що його звернення направлено для перевірки за належністю до УПП в м.Борисполі ДПП. Скаржником також, з посиланням на ч.5.ст. 278 КУпАП, зазначається про те, що посадова особа вирішує чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до відповідальності. Відтак, скаржник не був зобов'язаний розглядати усі клопотання позивача під час притягнення останнього до адміністративної відповідальності.     
Позивачем не подано відзиву чи заперечення на вказану касаційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду по суті.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 серпня 2017 року за даною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.
Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2020 року касаційну скаргу поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменка Олександра Володимировича прийнято до провадження та призначено до касаційного розгляду.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

05 листопада 2016 року ОСОБА_1- водій транспортного засобу марки Mazda 8 номерний знак НОМЕР_1 на вул. І Мазепи, 1, в м. Вишгород, Київської області здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 ПДР.
Поліцейським роти №1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменком О. В. було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову від 05 листопада 2016 року № 296567 про накладення адміністративного стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 4).
Судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду справи встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 296567 від 05.11.2016 була складена відносно ОСОБА_1, а по-батькові позивача - ОСОБА_1.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 05 листопада 2016 року серія АР № 296567 була скасована, через те, що у ній невірно було зазначено по-батькові позивача, що також підтверджується листом управління патрульної поліції у м. Борисполі від 09.12.2016 № Н-380/41/31/01-2016. Замість скасованої постанови, поліцейським роти №1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменком О.В. було винесено нову постанову датовану 23 грудня 2016 року серії АР за №77335, якою за вчинення позивачем 23 грудня 2016 року об 11 год. 30 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., про що позивача взагалі повідомлено не було. Суду першої інстанції дані докази не надані.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) 
Відповідно до частини першої статті 208 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 166 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Згідно з частиною першою статті 166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
Частиною другою вказаної статті визначено, що у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), внесені Законом України від 15.01.2020 № 460-ІХ, за правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
Окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.
Необхідність її винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.
Слід зазначити, що суд має право, а не зобов'язаний постановити окрему ухвалу. Проте, враховуючи особливий статус суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов'язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону.
Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити (службова недбалість, зловживання владою тощо). 
Суд зауважує, що підставою для постановлення 13.06.2017 Київським апеляційним адміністративним судом окремої ухвали було, за висновком суду апеляційної інстанції,  самостійне скасування поліцейським роти №1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменком Олександром Володимировичем постанови про накладення адміністративного стягнення від 05.11.2016 серія АР № 296567, як результат виправлення помилки в написанні по-батькові позивача, та ухвалення нової постанови від 23.12.2016 серії АР № 773335, якою відповідач штучно створив подію, яка не мала місце.
Крім того, суд апеляційної інстанції, зазначив, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає скасування постанови органом, який її виніс.
Суд, переглядаючи оскаржувану окрему ухвалу, вважає, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, з огляду на таке.
Так, приписами пункту 3 частини 1 статті 288 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у вищестоячий орган (вищестоячій посадовій особі).
Приписами пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що постанову по справі про адміністративне  правопорушення  може  бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи)  про  накладення адміністративного    стягнення,    постанову    по    справі   про адміністративне   правопорушення   у  сфері  забезпечення  безпеки дорожнього   руху,   зафіксоване   в   автоматичному  режимі  -  у вищестоящий  орган  (вищестоящій  посадовій особі) або в районний, районний  у  місті,  міський  чи  міськрайонний  суд,  у  порядку, визначеному   Кодексом   адміністративного   судочинства   України , з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Нормами статті 293 КУпАП (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що орган  (посадова  особа)  при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 
1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 
2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 
3) скасовує постанову і закриває справу; 
4) змінює захід стягнення в межах,  передбачених  нормативним актом про відповідальність за  адміністративне  правопорушення,  з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Як вбачається з матеріалів справи, постанова від 07.12.2016 про скасування постанови серії АР № 296567 від 05.11.2016 та надіслання справи на новий розгляд, винесена начальником Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції  Бреславською М.Є.
Суд зауважує, що по відношенню до відповідача,  начальник Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції  Бреславська М.Є. є вищестоячою посадовою особою, в розумінні КУпАП, та, відповідно, наділена повноваженнями при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення приймати одне із рішень, визначених ст. 293 КУпАП, в тому числі і скасування постанови та надсилання справи на новий розгляд.
Відтак, зважаючи на вищевикладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що поліцейський Охріменко О.В. самостійно скасував, винесену ним 05.11.2016 постанову серії АР № 296567 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вказане спростовується постановою начальника УПП у м.Борисполі ДПП Бреславською М.Є., що наявна в матеріалах справи.
Крім того, Суд вважає за доцільне звернути увагу, що обізнаність позивача про скасування постанови серії АР № 296567 від 05.11.2016 та новий розгляд справи про адміністративне правопорушення підтверджуються наявними в матеріалах справи списками згрупованих рекомендованих поштових відправлень та спростовують неповідомлення відповідачем ОСОБА_1 про новий розгляд справи.
Відповідно до частини другої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
Таким чином, з огляду на викладене, суд касаційної інстанції вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу та скасувати окрему ухвалу суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349-356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменка Олександра Володимировича задовольнити частково.
Окрему ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2017 року  у справі № 363/4451/16-а за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Охріменка Олександра Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - скасувати.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                      Н.А. Данилевич          
Судді                                                                                           М. І. Смокович 
                                                                                          Н. В. Шевцова