ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2716/14  Номер провадження 22-ц/814/904/20	Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Бутенко С.Б.
Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.
за участю секретаря: Кальник А.М.
розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 22 січня 2020 року у складі судді Парахіної Є.В.
у цивільній справі за скаргою Територіальної громади міста в особі Полтавської міської ради на дії та рішення державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Жмурка Станіслава Сергійовича,
в с т а н о в и в:
В серпні 2019 року представник Територіальної громади міста в особі Полтавської міської ради звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Жмурка С.С.
Скарга мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду від 28.07.2015 року по справі № 553/2716/14-ц задоволено позов Прокурора м. Полтави в інтересах Територіальної громади м. Полтави - зобов`язано ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0028 га вартістю 7111 грн. 72 коп., розташовану по АДРЕСА_2 , привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення капітальної будівлі (гаражу), який збудований за вищевказаною адресою, та повернути її територіальній громаді міста в особі Полтавської міської ради. 
На виконання вказаного рішення Ленінським районним судом м. Полтави 26.10.2015 року видано виконавчий лист № 2/553/687/2015, постановою державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Жмурко С.С. від 11.03.2016 року відкрито виконавче провадження. 10.05.2016 року та 19.06.2017 року державним виконавцем накладено штраф на боржника, а 06.11.2017 року на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 50420174. 
Вказані дії державного виконавця вважає неправомірними, оскільки невиконання боржником судового рішення про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0028 га та вартістю 7111 грн. 72 коп., розташовану по АДРЕСА_2 , привести її у придатний для використання стан шляхом знесення капітальної будівлі (гаражу) та повернути її територіальній громаді міста не свідчить про те, що воно не може бути виконане без участі боржника відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», незважаючи на те, що рішення суду зобов`язує виконати дії саме боржника, однак не є нерозривно пов`язаним з особою боржника та не унеможливлює виконання цього рішення без його участі шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового характеру, враховуючи невиконання його в добровільному порядку.
Виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не можна ставити в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, оскільки це нівелюватиме значення самого права звернення до суду як способу захисту і забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів. 
Вважає, що дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження є неправомірними та такими, що порушують права територіальної громади міста в особі Полтавської міської ради.
Посилаючись на викладене, просив суд поновити строк для подання скарги на дії державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ в Полтавській області та визнати неправомірними дії державного виконавця Подільського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області Жмурка С.С. щодо закінчення виконавчого провадження № 50420174 з примусового виконання виконавчого листа № 2/553/687/2015, виданого 26.10.2015 року Ленінським районним судом м. Полтави та відновити виконавче провадження.
Згідно наказу Міністерства юстиції України «Про відділи державної виконавчої служби» № 4053/5 від 17.12.2019 року з 28.12.2019 року виводяться районні, районні у містах, міські (міста обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції в областях зі складу головних територіальних управлінь юстиції в областях та вводяться до складу міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції з підпорядкуванням цим міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, зі збереженням статусу юридичних осіб та перейменуванням згідно з Переліком відділів державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь міністерства юстиції, що змінюють підпорядкування.
У зв`язку зі зміною підпорядкування Подільського ВДВС міста Полтава змінилось його найменування на Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22 січня 2020 року поновлено строк для подачі скарги на дії та рішення державного виконавця Подільського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Жмурка С.С. у виконавчому провадженні № 50420174.
Скаргу територіальної громади міста в особі Полтавської міської ради на дії та рішення державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Жмурка С.С. задоволено.
Визнано неправомірними дії державного виконавця Подільського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Жмурка С.С. щодо закінчення виконавчого провадження № 50420174 з примусового виконання виконавчого листа № 2/553/687/2015, виданого 26.10.2015 року Ленінським районним судом м. Полтави. 
Визнано неправомірною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 50420174 від 06.11.2017 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/553/687/2015, виданого 26.10.2015 року Ленінським районним судом м. Полтави щодо зобов`язання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0028 га вартістю 7111 грн. 72 коп., розташовану по АДРЕСА_2 , привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення капітальної будівлі (гаражу), який збудований за вищевказаною адресою, та повернути її територіальній громаді міста в особі Полтавської міської ради. 
Зобов`язано державного виконавця Подільського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у відповідності до положень ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» вчинити дії щодо відновлення виконавчого провадження.
Ухвала суду мотивована тим, що висновок державного виконавця про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження є передчасним, а його дії щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2017 року, як власне і сама постанова, - неправомірними.
Не погодившись з вказаною ухвалою, боржник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі з тих мотивів, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Вважає, що Полтавська міська рада не є стороною у виконавчому провадженні, оскільки мала статус третьої особи у справі за позовом Прокурора міста Полтави, та у відповідності до статті 447 ЦПК України не має права на звернення з подібною скаргою, а її розгляд в порядку цивільного судочинства суперечить нормам процесуального права.
Вказує також на пропуск 10-денного строку на пред`явлення скарги, так як Полтавська міська рада не надала жодних доказів та обґрунтувань того, що протягом понад півтора року не могла дізнатися про закінчення виконавчого провадження.
У відзиві на апеляційну скаргу перший заступник керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Представник Полтавської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
За правилами частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (пункт 1 частини першої статті 374, стаття 375 ЦПК України). 
По справі встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 28 липня 2015 року у справі 553/2716/14-ц (провадження № 2/553/687/2015) було задоволено позов прокурора м. Полтави в інтересах Територіальної громади м. Полтави до ОСОБА_1 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки. Зобов`язано ОСОБА_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0028 га вартістю 7111 грн. 72 коп., розташовану по АДРЕСА_2 , привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення капітальної будівлі (гаражу), що збудований за вищевказаною адресою, та повернути її територіальній громаді міста в особі Полтавської міської ради.
26 жовтня 2015 року на підставі вищевказаного рішення за заявою представника стягувача - Територіальної громади міста в особі Полтавської міської ради Ленінським районним судом м. Полтави видано виконавчий лист № 2/553/687/2015.
Представник стягувача - Територіальної громади міста в особі Полтавської міської ради пред`явив вказаний виконавчий лист для виконання до Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ (правонаступником якого був Подільський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, а в даний час є Подільський ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)). 
Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ Жмурка С.С. від 11.03.2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 50420174 з виконання вищевказаного виконавчого листа.
В процесі примусового виконання державним виконавцем 01.06.2017 року отримано відповіді на запити з Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України щодо відсутності відомостей про місце та розмір отримуваних доходів, а також довідку з Державного реєстру речових прав щодо відсутності зареєстрованого нерухомого майна.
04 травня 2016 року державним виконавцем здійснений вихід за місцем розташування земельної ділянки, звільнення від незаконної забудови на якій є предметом виконання, та встановлено, що боржником ОСОБА_1 рішення суду самостійно не виконане.
Постановою державного виконавця від 10.05.2016 року на підставі статей 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф на боржника ОСОБА_1 у розмірі 170 грн. 
06 червня 2017 року державним виконавцем здійснено повторний вихід за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті якого виявлено, що рішення боржником ОСОБА_1 самостійно не виконане.
19 червня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн. у відповідності до статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».
06 листопада 2017 року державним виконавцем Подільського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області Жмурком С.С. у виконавчому провадженні ВП № 50420174 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/553/687/2015, виданого 26.10.2015 року Ленінським районним судом м. Полтави.
В обґрунтування постанови державний виконавець послався на норми п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та визнав встановленим факт, що боржником рішення суду не виконано, не звільнено самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0028 га та вартістю 7111 грн. 72 коп., розташовану по АДРЕСА_2 , не приведено її у придатний для використання стан шляхом знесення капітальної будівлі (гаражу); у відповідності до ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про накладення штрафу на боржника та згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору та згідно ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Оскільки боржником виконавчий збір, штрафи та витрати на проведення виконавчих дій не сплачено, дані постанови підлягають винесенню в окремі виконавчі провадження.
13 листопада 2017 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ Жмурком С.С. на адресу ГУНП в Полтавській області направлене повідомлення для вирішення питання про притягнення боржника ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 382 КК України.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що скарга на дії та рішення державного виконавця, яка є предметом розгляду у даному провадженні, подана до суду 06.08.2019 року, в межах 10-деннного строку з дня отримання стягувачем копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2017 року, а тому дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на подання скарги.
Висновок суду про задоволення скарги мотивовано тим, що боржник ОСОБА_1 судове рішення не виконав, державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафу на боржника від 10.05.2016 року та 19.06.2017 року, проте державним виконавцем не надано доказів того, що ним вживались усі можливі та достатні заходи в рамках, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та в межах наданих йому чинним законодавством повноважень щодо забезпечення примусового виконання виконавчого листа, актами державного виконавця від 04.05.2016 року та від 06.06.2017 року зафіксовано лише невиконання боржником рішення самостійно.
При цьому, жодних обґрунтованих підстав стверджувати, що рішення, яке виконувалось в рамках виконавчого провадження № 50420174, є таким, що не може бути виконано без участі боржника, а подальше вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», неможливе, по справі не встановлено.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування даного судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі боржника, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для виконання для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян. 
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (пункт 9 частини першої статті 2 Закону).
Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (статті 451 ЦПК України). 
Згідно частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону). 
Отже, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням, яке вчиняється відповідним виконавцем.
По справі встановлено, що територіальна громада в особі Полтавської міської ради є стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 50420174 з примусового виконання виконавчого листа № 2/553/687/2015, виданого 26.10.2015 року Ленінським районним судом м. Полтави у цивільній справі, що доводиться копією виконавчого листа та постановами державного виконавця, які в цій частині ніким не оскаржувались.
Доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 щодо відсутності у Територіальної громади в особі Полтавської міської ради права на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця не ґрунтуються на нормах закону та обставинах справи.
Згідно статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
У спірних правовідносинах по справі № 2/553/687/2015 Прокурор міста Полтави діяв в інтересах територіальної громади, як власника самовільно зайнятої земельної ділянки (стаття 83 ЗК України), представницьким органом якої є Полтавська міська рада, яка у відповідності до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Таким чином, доводи апеляційної скарги, що Полтавська міська рада не є стороною виконавчого провадження та скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є безпідставними.
Стосовно доводів апеляційної скарги щодо поновлення судом процесуального строку подання Територіальною громадою міста в особі Полтавської міської ради скарги на постанову державного виконавця колегія суддів виходить з наступного.
Частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Судом першої інстанції вірно встановлено та не спростовано доводами апеляційної скарги, що оскаржувану постанову державного виконавця від 06 листопада 2017 року про закінчення виконавчого провадження стягувачу в установленому законом порядку вчасно направлено не було, а отримавши копію постанови 31.07.2019 року, Полтавська міська рада подала скаргу на неї 06.08.2019 року - в межах 10-денного строку, що є підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. 
За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та залишає апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 22 січня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                С.Б. Бутенко

Судді:                                                                        О.І. Обідіна

                                                                       О.В. Прядкіна