Ухвала
Іменем України 
04 березня 2020 р.
м. Київ
Справа №712/10244/19
Провадження № 51-1151 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року щодо ОСОБА_5 ,
 
встановив:
 
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн без позбавлення права керувати транспортними засобами.
 
Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 18979, 70 грн матеріальної шкоди та 150000 грн моральної шкоди.
 
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
 
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року вищевказаний вирок місцевого суду залишено без змін.
 
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити: обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, що подає скаргу.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судом апеляційної інстанції, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
 
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, у касаційній скарзі не міститься посилань на конкретну з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування ухвали апеляційного суду, а також обґрунтування її незаконності відповідно до ч. 2 ст. 438 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 370, 374, 412-414, 404, 419 цього Кодексуу їх взаємозв`язку. 
 
До того ж, вимога до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст.  436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги  має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
 
Враховуючи викладене, потерпілому слід зазначити вимогу щодо оскаржуваного судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК України, обґрунтувати свою вимогу з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.  
 
Усупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано її копій з додатками до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. 
 
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
 
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПКУкраїни, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПКУкраїни залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.       
 
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                              ОСОБА_3