ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року	Львів	Справа № 300/1260/19 пров. № А/857/587/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Пліша М.А.,
суддів                                                             Судової-Хомюк Н.М., Ільчишин Н.В.,
за участю секретаря судового засідання                    Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року (головуючий суддя Грицюк П.П., м. Івано-Франківськ, повний текст складено 29.11.2019) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 24.04.2019 №0009491306, №0009481306.
          Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
          В апеляційній скарзі зазначає, що  єдиним документом, який слугував підставою для проведення перевірки та винесення таких податкових-повідомлень рішень стала одержана від литовських митних органів експортна декларація №18LTKR1000EK03EC70, рахунок-фактура серії, TSN№2449 від 17.02 2018, квитанція про отримання готівки від 14.02.2018, згідно якої вартість транспортного засобу 4200 (чотири тисячі двісті) євро.
Між відомостями цієї експортної декларації і наданими для митного оформлення транспортного засобу на території України документами дійсно є невідповідності щодо вартості транспортного засобу.
Однак сама по собі експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській республіці, а саме митне оформлення транспортного засобу та його декларування здійснював декларант (митний брокер) ПП «Логістикброк» Сава М.В. , який в ході проведення перевірки опитаний про обставин декларування і надання йому відповідних документів не був.
Посадова особа Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи литовських митних органів, не перевірила обставини завершення експорту товару, для усунення всякого роду сумнівів не вчинила запиту компанії яка фігурує відправником товару, що само по собі свідчить про порушення ОСОБА_1 , що призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів. А самі документи свідчать, що литовська компанія UАВ «&S МОВІLЕ» задекларувала, але не здійснила експорт транспортного засобу з ЄС.
При цьому, посадовою особою Головного управління ДФС в Івано-Франківській області жодним чином не обумовлена підстава надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, а не тим, що подані до митного оформлення на Волинській митниці ДФС.
А можливість твердження про зацікавленість ОСОБА_1 у подачі рахунка-фактури з меншою вартістю під час митного оформлення автомобіля ґрунтується виключно на припущеннях, що в силу ст. 62 Конституції України є неприпустимим, так як жодними належними і допустимими доказам не підтверджені.
Ключова підстава полягала в наступному.
Як вбачається з графи 44 митної декларації, митну вартість було визначено на підставі 6 (шостого) методу визначення митної вартості, тобто не за ціною контракту.
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
основний (за ціною контракту);
другорядні:
за ціною договору щодо ідентичних товарів;
за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів);
на основі віднімання вартості;
Б. на основі додавання вартості;
Е. резервний
Стаття 58 МК України, регулює визначення митної вартості товару за ціною договору, тобто за першим основним методом. У відповідності до ч.4 вказаної норми митною вартістю товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням ч.10 даної статті.
У відповідності до ч.5 ст. 57 МК України кожен наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього кодексу.
Як вказувалось вище і поданою до митного оформлення декларацію (графа 43) митне оформлення товару та випуск його у вільний обіг було проведено за 6-резервним методом визначення митної вартості.
У відповідності до ст. 65 МК України (резервний метод) у разі, якщо митна вартість не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної у годи з тарифів і торгівлі.
Тобто, митна вартість в даному випадку була визначена та погоджена органом доходів та зборів та не ґрунтувалась на ціні контракту. Товар було випущено у вільний обіг, проведено його митне оформлення, що прямо свідчить про погодження заявленої митної вартості та відсутній будь-яких претензій щодо заявленої митної вартості з боку держави України.
Відтак, ціна контракту (2 500 ЄВРО) не лягла в основу визначеної за резервним методом митної вартості товару та жодним чином не вплинула на суму сплачених декларантом митних платежів.
Як наслідок, стверджувати про заниження податкових зобов`язань в даному випадку не має жодних правових та фактичних підстав, а відтак і підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень.
Крім того, апелянт зазначає, що 25 листопада 2019 року ним було подане клопотання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду про зупинення провадження в адміністративній справі № 300/1260/19, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 163/1205/19, що у провадженні Любомльського районного суду Волинської області, за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил. Проте, розглянувши у судовому засіданні дане клопотання суд ухвалою від 25.11.2019 відмовив у задоволенні заявленого клопотання, чим саме обмежив об`єктивність розгляду справи № 300/1260/19. Обставини, що лягли в основу винесених відносно ОСОБА_1 податкових повідомлень-рішень фактично встановлені Волинською митницею ДФС та викладені в постанові про порушення митних правил. Така постанова стала предметом оскарження до Любомльського районного суду Волинської області у справі № 163/1205/19 за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил. Любомльським районним судом Волинської області винесено рішення від 15 листопада 2019 року, котрим постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 22.05.2019 у справі про порушення митних правил № 0356/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнано протиправною і скасувати (рішення набрало законної сили 26.11.2019). Як наслідок, на сьогодні існує судове рішення, котрим встановлено відсутність будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 подано до митного оформлення документи, що містять неправдиві відомості. Саме вказана обставина слугувала підставою для винесення податкових повідомлень-рішень, що є предметом оскарження в межах розгляду даної справи.
Також в оскаржуваній постанові суд першої інстанції посилається на практику суду касаційної інстанції в ніби-то ідентичній справі, однак не надає жодної оцінки та обґрунтування методу визначення митної вартості, що використовувався декларантом (основний чи резервний) та наявності постанови суду, де встановлено відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що полягає в поданні до митного оформлення Волинській митниці ДФС неправдивих даних.
Враховуючи вищевикладене, вважає рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду таким, що підлягає скасуванню, а позов задоволенню.
25.05.2020 на електронну адресу апеляційного суду надійшло повторне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи із покликанням на запровадження в Україні карантину.
За результатами розгляду вказаного клопотання колегія суддів ухвалила його відхилити, оскільки будь-якого обґрунтування неможливості явки до суду апелянта не наведено.
Поверхневі та загальні покликання на умови карантину зі сторони позивача не можуть вважатися достатньою підставою для відкладення розгляду справи. Також рекомендація Ради суддів України (лист № 9рс-186/20 від 16.03.2020р.) не вказує на припинення судами розгляду справ, а лише встановлює особливий режим судів України, який включає в себе, зокрема, розгляд справ в режимі відеоконференції, по можливості здійснення розгляду справи без участі сторін, в порядку письмового провадження, рекомендацію учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин апеляційний суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін (їх представників). Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останніми не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено.
В протилежному випадку відкладення розгляду справи без пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя в умовах карантину може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що 13.03.2018 на митну територію України ввезено легковий автомобіль призначений для перевезення людей, марки «DACIA», модель «DUSTER», календарний рік виготовлення - 2012, модельний рік виготовлення - 2012, призначення - пасажирський, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1461 см.куб, потужність - 79 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць, включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, бувший у використанні.
Згідно рахунку-фактури (інвойс) №8204 від 06.02.2018, декларантом ПП «Логістикброк» заявлена загальна митна вартість в розмірі 2 500, 00 EUR.
На підставі наказу від 21.02.2019 №258, Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведена документальна невиїзна перевірка фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні вказаного автомобіля через митний кордон України за митною декларацією UA205090/2018/018244 від 13.03.2018.
Правомірність та підстави проведення перевірки позивачем не оспорюються.
Згідно матеріалів перевірки - громадянкою України ОСОБА_1 яка є особою відповідальною за фінансове врегулювання за митною декларацією UA205090/2018/018244 від 13.03.2018 в митному режимі експорту оформлено ввезення на митну територію України вказаного вище легкового автомобіля. Заявлена фактурна (контрактна) вартість згідно (договору купівлі-продажу від 06.02.2018 №8204 укладеного громадянкою ОСОБА_1 (Покупець) і фірмою-нерезидентом WERNER EGEREAND Automobillogistik GmbH & Co.KGZWEIGNIEDEKEASSUNG BONNSTRASSE 31-33 50226 ERECHEN/KOLN (Продавець) на предмет продажу автомобіля легкового, вживаного, марки «DACIA», модель «DUSTER». номер кузова НОМЕР_1 та який представлено особою відповідальною за фінансове врегулювання ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) митним органам України (країна поставки) для оформлення митної декларації UA205090/2018/018244 від 13.03.2018, становить 2 500, 00 EUR.
Волинською митницею ДФС України із врахуванням коригування фактурної (контрактної) вартості товару встановлена митна вартість цього автомобіля в розмірі 92 488.13 грн (2 900, 00 EUR) по курсу Нацбанку на дату оформлення ЕМД.
Особою відповідальною за фінансове врегулювання по митній декларації UA205090/2018/018244 від 13.03.2018 ОСОБА_1 на суму митної вартості товару 92 488.13 грн. нараховано та сплачено митних платежів в розмірі 35 355,32 грн. в тому числі: ввізне мито (вид 121) за ставкою 10% в розмірі 9 248.81 грн; акцизний збір (вид 185) за ставкою 0.103 EUR за 1 куб. см. об`єму циліндрів двигуна в розмірі 4 799,27 грн; податок на додану вартість (вид 128) за ставкою 20% в розмірі 21 307.24 грн.
Листом від 02.01.2019 №31/7/03-70-20-05 Волинська митниця ДФС надала податкову інформацію Головному управлінню ДФС в Івано-Франківській області стосовно порушення порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товару за митною декларацією UA205090/2018/018244 від 13.03.2018 (автомобіль легковий, вживаний, марки «DACIA», модель «DUSTER». номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1461 см3, потужність - 79 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, УКТЗВД 8703319030 . Особа відповідальна за фінансове врегулювання громадянка ОСОБА_1 .
Поряд з цим, листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням ДФС України від 07.12.2018 №38078/7/99-99-20-02-01-17 надано копії матеріалів перевірки проведеної митними органами Литовської Республіки стосовно автентичності документів поданих Волинській митниці ДФС під час оформленим товару за митною декларацію UA205090/2018/018244 від 13.03.2018, (автомобіль легковий, вживаний марки «DACIA», модель «DUSTER». номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1461 см3, потужність - 79 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць, включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, УКТЗВД 8703319030 ). Особа відповідальна за фінансове врегулювання громадянка ОСОБА_1 .
За результатами розгляду отриманих матеріалів посадовими особами ДФС встановлено невідповідність, наданої митними органами Литовської Республіки податкової інформації, стосовно фактурної (контрактної) вартості автомобіля легкового, вживаного, марки «DACIA», модель «DUSTER». номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1461 см3, потужність - 79 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць, включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, УКТЗВД 8703319030 з відомостями, які були заявлені особою відповідальною за фінансове врегулювання громадянки ОСОБА_1 при митному оформленні транспортною засобу в Україні за митною декларацією UA205090/2018/018244 від 13.03.2018.
Згідно отриманих від митних органів Литовської Республіки (країна відправлення) матеріалів перевірки, стосовно автентичності документів поданих особою відповідальною за фінансове врегулювання громадянкою ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_2 ) Волинській митниці ДФС, в тому числі: експортної декларації від 17.02.2018 №18LTKR1000EK03EC70, оформленої митними органами Литовської Республіки (країна відправлення) на автомобіль легковий, вживаний, марки «DACIA», модель «DUSTER». номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1461 см3, потужність - 79 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць, включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, УКТЗВД 8703319030 , вартість якою становить 4 200.00 EUR, відправник та декларант (експортер) фірма-нерезидент UAB «T&S MOBILE» Kango g, 151 68228 MARIJAMPOLЕ LT (Литовська Республіка), одержувач громадянин ОСОБА_2, АДРЕСА_1 та рахунку-фактури від 17.02.2018 TSN№2449 в сумі 4 200,00 EUR оформленого фірмою-нерезидентом UAB «T&S MOBILE» Kango g, 151 68228 MARIJAMPOLЕ LT (Литовська Республіка) (Продавець) на автомобіль легковий, вживаний, марки «DACIA», модель «DUSTER». номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1461 см3, потужність - 79 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць, включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, УКТЗВД 8703319030 , оформленого на одержувача гpомадянина ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (Покупець) та наданого декларантом UAB «T&S MOBILE» Kango g, 151 68228 MARIJAMPOLЕ LT (Литовська Республіка) митним органам Литовської Республіки (країна відправлення) для оформлення експортної декларації від 17.02.2018 №18LTKR1000EK03EC70, вартість вищезазначеного транспортного засобу становить 4 200.00 EUR, що з врахуванням курсу валют на дату складання митної декларації UA205090/2018/018244 від 13.03.2018 склала 133 948.32 грн.
Тобто, перевіркою встановлено факт недостовірного декларування митної вартості при ввезенні на митну територію України вказаного транспортного засобу за зазначеною ЕМД, в результаті чого відповідачем зроблено висновок, що позивачем занижено податкові зобов`язання по сплаті до бюджету митних платежів на загальну суму 41 460,19 грн.
За результатами здійснення контрольного заходу складено акт №278/09-19-13-06-3451011046 від 05.04.2019 та винесені спірні податкові повідомлення-рішення №0009491306 та №0009481306 від 24.04.2019.
Податковим повідомленням рішенням №0009491306 збільшено грошове зобов`язання за платежем мито на товар, що ввозиться на територію України на загальну суму 5 182.25 грн з яких 4 146.02 грн основний платіж та 1 036.50 грн - штрафна санкція.
Податковим повідомленням рішенням №0009481306 визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 11  401,55 грн з яких 9  121,24 грн за основним платежем та 2  280,31 грн - штрафні санкції.
Розглядаючи спір, суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Пунктом 4 частини п`ятої статті 54 цього ж Кодексу передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.
Згідно із частиною першою статті 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
Частиною першою статті 351 цього ж Кодексу визначено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.
Як передбачено пунктом 2 частини другої статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.
Відповідно до частини восьмої статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
При цьому, згідно з пунктом 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно із статтею 352 МК України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.
Частиною шостою статті 345 цього ж Кодексу визначено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів.
Згідно із підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Відповідно до пункту 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в ході перевірки відповідачем було встановлено, що при митному оформленні позивачем вказаного товару його митна вартість в Україні була задекларована недостовірно, аналіз документів, отриманих від митного органу Литовської Республіки, свідчить про те, що вартість товару є нижчою ніж та, що була задекларована в країні відправлення (Литовська Республіка). Так, зокрема, з експортної митної декларації Литовської Республіки №18LTKR1000EK03EC70 від 17.02.2018 вбачається, що транспортний засіб марки «DACIA», модель «DUSTER», номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1461 см3, потужність - 79 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць, включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, УКТЗВД 8703319030 , за митною вартістю становить 4 200.00 EUR (на дату митного оформлення в Україні - 133  948,32 грн) та відправлявся з Республіки Литва в Україну. Автомобіль, вказаний в отриманих від митних органів Литовської Республіки документах, можна однозначно ідентифікувати як такий, що був оформлений за митною декларацією №UA205090/2018/018244 від 13.03.2018 та ввезений на територію України.
При цьому, суд першої інстанції вважав, що отримані від уповноважених органів Республіки Литва документально підтверджені відомості щодо вартісних характеристик, які мають значення для оподаткування товару, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, в силу приписів статті 352 МК України правомірно були використані посадовими особами відповідача в ході проведення перевірки, є належними та допустимими доказами для прийняття їх судом.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно зроблено висновок про наявність розбіжностей між відомостями в документах, що надавались позивачем до митного оформлення товару (автомобіль легковий, вживаний, марки «DACIA», модель «DUSTER», номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1461 см3, потужність - 79 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць, включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, УКТЗВД 8703319030 ) при імпорті в Україну, та відомостями, що містяться в документах, які надавались до митного оформлення вказаного товару при експорті з території Литовської Республіки, а саме щодо вартісних характеристик товару.
Проте суд апеляційної інстанції з такими доводами суду першої інстанції не погоджується. 
Як уже зазначалось вище позивачем на митну територію України був ввезений транспортний засіб - автомобіль легковий, вживаний, марки «DACIA», модель «DUSTER». номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1461 см3, потужність - 79 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць, включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, УКТЗВД 8703319030 , згідно рахунку-фактури (інвойс) №8204 від 06.02.2018 року, укладеним з компанією компанії «Werner Egerland», на підставі ЕМД № UA205090/2018/018244 від 13.03.2018, митна вартість якого визначена у розмірі 92 488,13 грн, що еквівалентно 2 500,00 EUR.
Згідно отриманих від митних органів Литовської Республіки (країна відправлення) матеріалів перевірки, стосовно автентичності документів поданих особою відповідальною за фінансове врегулювання громадянкою ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_2 ) Волинській митниці ДФС, в тому числі: експортної декларації від 17.02.2018 року №18LTKR1000EK03EC70, оформленої митними органами Литовської Республіки (країна відправлення) на автомобіль легковий, вживаний, марки «DACIA», модель «DUSTER». номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1461 см3, потужність - 79 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць, включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, УКТЗВД 8703319030 , вартість якою становить 4 200.00 EUR, відправник та декларант (експортер) фірма-нерезидент UAB «T&S MOBILE» Kango g, 151 68228 MARIJAMPOLЕ LT (Литовська Республіка), одержувач громадянин ОСОБА_2, АДРЕСА_1 та рахунку-фактури від 17.02.2018 TSN№2449 в сумі 4 200,00 EUR оформленого фірмою-нерезидентом UAB «T&S MOBILE» Kango g, 151 68228 MARIJAMPOLЕ LT (Литовська Республіка) (Продавець) на автомобіль легковий, вживаний, марки «DACIA», модель «DUSTER». номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1461 см3, потужність - 79 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць, включаючи місце водія - 5, колісна формула 4x2, УКТЗВД 8703319030 , оформленого на одержувача гpомадянина ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (Покупець) та наданого декларантом UAB «T&S MOBILE» Kango g, 151 68228 MARIJAMPOLЕ LT (Литовська Республіка) митним органам Литовської Республіки (країна відправлення) для оформлення експортної декларації від 17.02.2018 №18LTKR1000EK03EC70, вартість вищезазначеного транспортного засобу становить 4  200,00 EUR.
При цьому, поза увагою суду залишено ту обставину, що автомобіль ОСОБА_1 (Покупець) був придбаний 06.02.2018 у фірми WERNER EGEREAND Automobillogistik GmbH & Co.KGZWEIGNIEDEKEASSUNG BONNSTRASSE 31-33 50226 ERECHEN/KOLN (Продавець) за  2 500, 00 EUR. А згідно інформації митних органів Литовської Республіки покупцем автомобіля був ОСОБА_2 а продавцем UAB «T&S MOBILE»(експортна декларації від 17.02.2018 №18LTKR1000EK03EC70). 
Колегія суддів зазначає, що наявність експортної декларації доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу. Також, згадана експортна декларація від 17.02.2018 №18LTKR1000EK03EC70 17.07.2018 р. була скасована (а.с.16).
Постанова Волинської митниці ДФС про порушення ОСОБА_1 митних правил була предметом розгляду Любомльським районним судом Волинської області, яким 15 листопада 2019 року ухвалено рішення, яким постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 22.05.2019 у справі про порушення митних правил № 0356/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнано протиправною і скасовано. Цим судовим рішення встановлено відсутність будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 подано до митного оформлення документи, що містять неправдиві відомості. А вказана обставина слугувала підставою для винесення податкових повідомлень-рішень, що є предметом оскарження в межах розгляду даної справи.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції не вірно дана оцінка наявним у справі доказам та прийнято передчасне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.  
Враховуючи зазнане рішення суду першої інстанції слід скасувати, а позовні вимоги - задовольнити. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року по справі № 300/1260/19.
Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.04.2019 № 0009491306, № 0009481306 винесені Головним управлінням ДФС в Івано-Франківської області.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (ЄДРПОУ 39394463) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні 60 копійок. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.  

Головуючий  суддя                                                             М.А. Пліш
Судді                                                                                 Н.М. Судова-Хомюк
                                                                                          Н.В. Ільчишин
повний текст складено 25.05.2020