ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 753/13254/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Коренюк А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 травня 2020 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                             судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                            суддів:                       Вівдиченко Т.Р., Глущенко Я.Б.,
               за участю секретаря:                       Рагімової Т.О.,           
                           
розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 25 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України  про визнання дій протиправними та скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
  
ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати постанови Одеської митниці ДФС України у справах про порушення митних правил: № 1315/50000/19 від 20 червня 2019 року, № 1316/50000/19 від 19 червня 2019 року та № 1317/50000/19 від 20 червня 2019 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України. 
Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 25 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Дарницького районного суду м.Києва від 25 березня 2020 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. 
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2  ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч. 4  ст. 229 КАС України  фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.    
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанов № 1315/50000/19 від 20 червня 2019 року, № 1316/50000/19 від 19 червня 2019 року та № 1317/50000/19 від 20 червня 2019 року, винесених в.о. затупника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Меркотун А.В., за наслідками розгляду матеріалів про порушення митних правил, розпочатих 22 травня 2019 року за ознаками вчинення ОСОБА_1 , працюючим директором ТОВ «ІТРІЙ», код ЄДРПОУ - 41436491, адміністративних правопорушень, передбачених  ст. 485 Митного кодексу України, встановлено, що 18.09.2017 року між ТОВ «ІТРІЙ», код ЄДРПОУ - 41436491, та компанією «ZNO Kimya Metal Nak.San.VE Tic.Ltd.Sti» (Туреччина) було укладено контракт № ІТZКІ180917 щодо поставки в Україну товарів. В рамках наведеного контаркту до Одеської митниці ДФС з Туреччини на морському судні прибув контейнер з товаром «оксид цинку» загальною вагою брутто 27 500 кг, й 08.02.2018 року декларантом гр. України ОСОБА_2 , який діє на підставі договору про декларування товарів та інших вантажів, переміщуваних через митний кордон України від 02.20.2017 року № ПНИТ021017 були підготовлені та подані до Одеської митниці ДФС митні декларації типу «ІМ 40 АА» (далі - митна декларація), які були прийняті та задекларовані за № UА500600/2018/000232, UА500600/2017/021573, UА500600/2018/003553. 
В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до м/п «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС були надані: контракт № ІТZКІ180917 від 18.09.2018 року, інвойс ZNА2017000000059 від 05.12.2017 року, пакувальний лист до інвойсу, коносамент АRKМЕR0000096477 від 10.12.2017, сертифікат походження № О 045092 від 07.12.2017 та інші товаросупровідні і комерційні документи; контракт № ІТZКІ180917 від 18.09.2018 року, інвойс ZNА2017000000035 від 28.09.2017 року, пакувальний лист до інвойсу, коносамент АRKМЕR0000093094 від 10.10.2017, сертифікат походження № 0 0302517 від 06.10.2017 та інші товаросупровідні і комерційні документи; контракт № ІТZКІ180917 від 18.09.2018 року, інвойс ZNА2017000000008 від 17.01.2018 року, пакувальний лист до інвойсу, коносамент АRKМЕR0000098636 від 20.01.2018 та інші товаросупровідні і комерційні документи.
Відповідно до інформації, зазначеної у МД № UА500600/2018/000232 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є компанія «ZNO Kimya Metal Nak.San.VE Tic.Ltd.Sti» (Туреччина), покупцем та одержувачем є ТОВ «ІТРІЙ», код ЄДРПОУ - 4143649, (м. Київ, вул. Печерський узвіз, 13, оф. 23). Згідно з відомостями у графі 31 МД № UА500600/2018/000232 від 04.01.2018 до митного контролю було заявлено товар оксид цинку min 75,0% Zn (zink oxid min 75,0% Zn) - 27 000 кг у вигляді порошку; торговельна марка: немає даних; країна виробництва ТR; виробник: «ZNO Kimya Metal Nak.San.VE Tic.Ltd.Sti»; загальною вартістю 941 305, 73 грн. (згідно інфойсу № ZNА2017000000059 від 05.12.2017 року, вартість 33 750 доларів США).
Митні платежі за товар по МД UА500600/2018/000232 було сплачено 188 261 грн. 15 коп.
Відповідно до інформації, зазначеної у МД № UА500600/2017/021573 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є компанія «ZNO Kimya Metal Nak.San.VE Tic.Ltd.Sti» (Туреччина), покупцем та одержувачем є ТОВ «ІТРІЙ», код ЄДРПОУ - 4143649, (м. Київ, вул. Печерський узвіз, 13, оф. 23). Згідно з відомостями у графі 31 МД № UА500600/2017/021573 від 01.11.2017 до митного контролю було заявлено товар оксид цинку min 75,0% Zn (zink oxid min 75,0% Zn) - 27 000 кг у вигляді порошку; торговельна марка: немає даних; країна виробництва ТR; виробник: «ZNO Kimya Metal Nak.San.VE Tic.Ltd.Sti»; загальною вартістю 906 593,14, 73 грн. (згідно інфойсу № ZNА2017000000035 від 28.09.2017 року, вартість 33 750 доларів США).
Митні платежі за товар по МД UА500600/2017/021573 було сплачено 181 318 грн. 63 коп.
Відповідно до інформації, зазначеної у МД № UА500600/2018/003553 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є компанія «ZNO Kimya Metal Nak.San.VE Tic.Ltd.Sti» (Туреччина), покупцем та одержувачем є ТОВ «ІТРІЙ», код ЄДРПОУ - 4143649, (м. Київ, вул. Печерський узвіз, 13, оф. 23). Згідно з відомостями у графі 31 МД № UА500600/2018/003553 від 08.02.2018 до митного контролю було заявлено товар оксид цинку min 75,0% Zn (zink oxid min 75,0% Zn) - 27 000 кг у вигляді порошку; торговельна марка: немає даних; країна виробництва ТR; виробник: «ZNO Kimya Metal Nak.San.VE Tic.Ltd.Sti»; загальною вартістю 915 287, 68 грн. (згідно інфойсу № ZNА2017000000008 від 20.01.2018 року, вартість 33 750 доларів США).
Митні платежі за товар по МД UА500600/2018/003553 було сплачено 183 057 грн. 54 коп. 
На думку відповідача директор ТОВ «ІТРІЙ» гр. України ОСОБА_1 під час здійснення митного оформлення товару за митними деклараціями № № UА500600/2018/000232, UА500600/2017/021573, UА500600/2018/003553 з метою зменшення розміру митних платежів надав документи, які містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, що є ознакою порушення митних правил, передбаченого  ст. 485 Митного кодексу України, Одеська митниця ДФС України притягнула позивача до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення за постановами № 1315/50000/19 від 20 червня 2019 року, № 1316/50000/19 від 19 червня 2019 року та № 1317/50000/19 від 20 червня 2019 року у справах про адміністративні правопорушення про порушення митних правил у вигляді штрафу у розмірі 300% (відсотків) несплаченої суми по митним деклараціям № № UА500600/2018/000232, UА500600/2017/021573, UА500600/2018/003553. 
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог судом першої інстанції встановлена правомірність дій посадової особи митного органу в частині винесення постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, процесуальні дії такої посадової особи у справах про порушення митних правил та порядок їх проведення вчиненні відповідно до  Глави 71 Митного кодексу України. 
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне. 
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Статтею 49 Митного кодексу України  передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті на ці товари.
Відповідно до  ст. 257 Митного кодексу України  декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товар, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного оформлення.
Серед переліку відомостей, що підлягають обов`язковому внесенню в митну декларацію, є зокрема відомості про вартість товарів. 
Згідно  ст. 266 Митного кодексу України  декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відмовідно до порядку, встановленого Митним кодексом України  та несе у повному обсязі відповідальність за вчинення порушення митних правил.
Відповідно до положень статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Аналізуючи зміст нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено наведеною правовою нормою, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.
Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого статтею 485 МК України,  обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).
Тобто, для притягнення до відповідальності у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.
Згідно  ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
У силу вимог 4 статті 335 МК України, разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до  статті 53 цього Кодексу.
Згідно положень  ст. 52 МК України,  заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому  розділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
З метою з`ясування питання про автентичність поданих органам доходів та зборів України документів та зазначені товари митницею ініційовано направлення запиту до митних органів Туреччини. 
25.04.2019 року до Одеської митниці ДФС листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України від 19.04.2019 року № 13076/99-99-20-02-01-17 надійшла відповідь митних органів Туреччини із наданням експортної митної декларації, яка була підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну, й в ході опрацювання інформації, яка надана у листі митних органів Туреччини (29980007-724.1.03/ UА-42730045-42967054 від 27.03.2019 року) встановлено, що фактично товар, заявлений в Одеській митниці ДФС за МД № UА500600/2018/000232 оформлювався в режимі «експорт» до України в митних органах Туреччини за митною декларацією від 07.12.2017 № 17330100ЕХ154032 на адресу одержувача ТОВ «ІТРІЙ», й загальна вартість оформленого товару за експортною МД № UА500600/2018/000232 та інвойсом компанії «ZNO Kimya Metal Nak.San.VE Tic.Ltd.Sti» № ZNА2017000000059 від 05.12.2017 склала 54 000 доларів США по курсу НБУ станом на 04.01.2018 року складає 1 506 089 грн. 16 коп.
25.04.2019 року до Одеської митниці ДФС листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України від 19.04.2019 року № 13076/99-99-20-02-01-17 надійшла відповідь митних органів Туреччини із наданням експортної митної декларації, яка була підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну, й в ході опрацювання інформації, яка надана у листі митних органів Туреччини (29980007-724.1.03/ UА-42730045-42967054 від 27.03.2019) встановлено, що фактично товар, заявлений в Одеській митниці ДФС за МД № UА500600/2017/021573 оформлювався в режимі «експорт» до України в митних органах Туреччини за митною декларацією від 06.10.2017 № 17330100ЕХ119512 на адресу одержувача ТОВ «ІТРІЙ», й загальна вартість оформленого товару за експортною МД № UА7330100ЕХ119512 та інвойсом компанії «ZNO Kimya Metal Nak.San.VE Tic.Ltd.Sti» склала 53 055 доларів США по курсу НБУ станом на 01.11.2017 року складає 1 425 164 грн. 42 коп.
25.04.2019 року до Одеської митниці ДФС листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України від 19.04.2019 року № 13076/99-99-20-02-01-17 надйшла відповідь митних органів Туреччини із наданням експортної митної декларації, яка була підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну, й в ході опрацювання інформації, яка надана у листі митних органів Туреччини (29980007-724.1.03/ UА-42730045-42967054 від 27.03.2019) встановлено, що фактично товар, заявлений в Одеській митниці ДФС за МД № UА500600/2018/003553 оформлювався в режимі «експорт» до України в митних органах Туреччини за митною декларацією від 18.01.2018 № 18330100ЕХ010130 на адресу одержувача ТОВ «ІТРІЙ», й загальна вартість оформленого товару за експортною МД № UА 18330100ЕХ010130 та інвойсом компанії «ZNO Kimya Metal Nak.San.VE Tic.Ltd.Sti» склала 54 810 доларів США по курсу НБУ станом на 08.02.2018 року складає 1 486 427 грн. 19 коп.
Отже, на підставі вказаних відповідей Одеською митницею ДФС України встановлено різницю між вартістю товарів за митними деклараціями від 04.01.2018 року UА500600/2018/000232 та від 07.12.2017 року № 17330100ЕХ154032; митними деклараціями від 01.11.2017 року UА 500600/2017/021573 та від 06.10.2017 № 17330100ЕХ119512; митними деклараціями від 08.02.2018 року UА500600/2018/003553 від 18.01.2018 № 18330100ЕХ010130, що, на думку відповідача, свідчить та підтверджує заниження вартості товарів, завялених в Одеській митниці ДФС.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеної в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.
Тобто, для притягнення до відповідальності згідно статтею 485 Митного кодексу України у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. 
Слід зауважити, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження того, що позивачем під час митного оформлення з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів було вказано неправдиві відомості.
Відповідно до  статті 489 МК України  посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У порушення наведеної норми відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин умисного приховання позивачем відомостей про вартість товарів, а посилання на листи митних органів Туреччини не може вважатися належним та допустимим доказом. 
Відтак, позивач не вчинив заявлення неправдивих відомостей у митних деклараціях, як про це зазначає митний орган, посилаючись на вищезазначені листи митних органів Туреччини. 
Щодо строку притягнення до адміністративної відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до положень статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Правопорушення за статтею 485 МК України, що полягає у заявленні неправдивих відомостей у митній декларації та поданні документів, що містять такі відомості, не має характер триваючого, тому адміністративне стягнення за таке порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня його вчинення. Відтак, накладення адміністративного стягнення поза межами шестимісячного строку з моменту подання митної декларації та відповідного пакету документів є окремою підставою для висновку про протиправність спірних постанов. 
Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 вересня 2018 року в справа №490/7096/16-а.
Отже, правопорушення, вчинення якого ставиться в провину позивачу, не є триваючим, оскільки може бути скоєне виключно у момент подання митному органу митних декларацій. Відтак, про декларування начебто недостовірних відомостей, відповідачу як контролюючому органу стало відомо в момент прийняття відповідних митних декларацій до митного оформлення. З урахуванням наведеного, строк накладення адміністративного стягнення за фактом подання позивачем митних декларації, що мали місце 01 листопада 2017 року, 04 січня 2018 року та 08 лютого 2018 року, сплинув.
Відповідно до ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок не виконано, та у встановленому порядку не обґрунтовано правомірність своїх дій.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, та те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення вимог апелянта ОСОБА_1 , який поніс витрати зі сплати судового збору, вказані витрати за подання позовної заяви у розмірі 9  926,97 грн. та подання апеляційної скарги у розмірі 14  890,45 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС України. 
Керуючись ст.ст. 229, 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 25 березня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову якою адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України - задовольнити. 
Визнати протиправними та скасувати постанови Одеської митниці ДФС України у справах про порушення митних правил: № 1315/50000/19 від 20 червня 2019 року, № 1316/50000/19 від 19 червня 2019 року та № 1317/50000/19 від 20 червня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС України (код ЄДРПОУ 39441717) на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 24  817 (двадцять чотири тисячі вісімсот сімнадцять) грн. 42 коп. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

  
             Суддя-доповідач                                                                                  Собків Я.М.

             Суддя                                                                                                    Вівдиченко Т.Р.

             Суддя                                                                                                     Глущенко Я.Б.