ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 травня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 923/760/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Будішевської Л.О., Аленіна О.Ю.,
при секретарі судового засідання Станковій І.М.,
за участю представників:
від Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради - участі не брали,
від Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради - участі не брали,
від Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ" - Дубовий І.А.,
від Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області - участі не брали,
від Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - участі не брали,
розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ"
на рішення Господарського суду Херсонської області від 17.12.2019, прийняте суддею Гридасовим Ю.В., м. Херсон, повний текст складено 23.12.2019,
у справі №923/760/19
за позовом: Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради
до відповідачів:
-Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради;
-Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ"):
-Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області;
-Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі
про визнання права господарського відання, виключення майна з опису та зняття арешту

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 р. Комунальне підприємство "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради звернулося з позовом до Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради та Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ", в якому в редакції заяви б/н від 23.09.2019 (вх.№1599/19 від 23.09.2019) просило визнати за позивачем право господарського відання на майно, а саме: ЛЕВ, модель 183141, категорія причіп, рік виробництва 2017, VIN Y79183141H0D18276, шасі Y79183141H0D1, номерний знак ВТ1588ХО, колір чорний; МАЗ, модель 5550СЗ, категорія вантажний, рік виробництва 2017, VIN Y3M5550C3H0000104, шасі Y3M5550C3H0000104, номерний знак ВТ7233ВМ, колір жовтий; СБМ, модель МДКЗ 12-00, категорія вантажний, рік виробництва 2016, VIN Y8900336XG1A16116, шасі Y3M5340C2H0000067, номерний знак ВТ3379ВК, колір білий; автомобіль КРАЗ 365055 комбінований зі змінним устаткуванням МДКЗ-30-01 на шасі КРАЗ 650055, рік випуску 2011, тип підмітально-прибиральний вантажний, номер шасі Y7A650550B0811600, номерний знак ВТ0480АХ, а також виключити вказане майно з опису та зняти з нього арешт, накладений державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кушнаренком Андрієм Юрійовичем постановою від 16.05.2019 про опис та арешт майна боржника у рамках зведеного виконавчого провадження №58993406.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у встановленому законом порядку, а саме: на підставі рішення Херсонської міської ради №1654 від 19.10.2018 "Про передачу на баланс Комунальному підприємству "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради товарно-матеріальних цінностей", прийняв від Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради на балансовий облік спірні об'єкти рухомого майна та, як наслідок, набув право господарського відання на вказане майно, між тим реалізація зазначеного права унеможливлюється безпідставним перебуванням цього майна під арештом та включенням його в опис у межах зведеного виконавчого провадження №58993406.
Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 11.09.2019 за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі №923/760/19 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ") - Корабельний районний відділ державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, а в подальшому протокольною ухвалою від 05.11.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ") - Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 17.12.2019 у справі №923/760/19 (суддя Гридасов Ю.В.) позов задоволено повністю; визнано за Комунальним підприємством "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради право господарського відання на майно, а саме: ЛЕВ, модель 183141, категорія ПРИЧІП, рік виробництва 2017, VIN Y79183141H0D18276, шасі Y79183141H0D1 номерний знак ВТ1588ХО, колір ТЗ ЧОРНИЙ; МАЗ, модель 5550СЗ, категорія ВАНТАЖНИЙ, рік виробництва 2017, VIN Y3M5550C3H0000104, шасі Y3M5550C3H0000104, номерний знак ВТ7233ВМ колір ЖОВТИЙ; СБМ, модель МДКЗ 12-00, категорія ВАНТАЖНИЙ, рік виробництва 2016, VIN Y8900336XG1A16116, шасі Y3M5340C2H0000067, номерний знак ВТ3379ВК, колір БІЛИЙ; автомобіль КРАЗ 365055 комбінований зі змінним устаткуванням МДКЗ-30-01 на шасі КРАЗ 650055, рік випуску 2011, тип ПІДМІТАЛЬНО-ПРИБИРАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ, номер шасі Y7A650550B0811600, номерний знак ВТ0480АХ; виключено з опису та знято арешт, накладений державним виконавцем Корабельного PB ДВС м. Херсон ГТУЮ в Херсонській області Кушнаренко Андрієм Юрійовичем відповідно до його постанови від 16.05.2019 про опис та арешт майна боржника у рамках зведеного виконавчого провадження №58993406, з наступного майна: ЛЕВ, модель 183141, категорія ПРИЧІП, рік виробництва 2017, VIN Y79183141H0D18276, шасі Y79183141H0D1 номерний знак ВТ1588ХО, колір ТЗ ЧОРНИЙ; МАЗ, модель 5550СЗ, категорія ВАНТАЖНИЙ, рік виробництва 2017, VIN Y3M5550C3H0000104, шасі Y3M5550C3H0000104, номерний знак ВТ7233ВМ колір ЖОВТИЙ; СБМ, модель МДКЗ   12-00, категорія ВАНТАЖНИЙ, рік виробництва 2016, VIN Y8900336XG1А16116, шасі Y3M5340C2H0000067, номерний знак ВТ3379ВК, колір БІЛИЙ; автомобіль КРАЗ 365055 комбінований зі змінним устаткуванням МДКЗ-30-01 на шасі КРАЗ 650055, рік випуску 2011, тип ПІДМІТАЛЬНО-ПРИБИРАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ, номер шасі Y7A650550B0811600, номерний знак ВТ0480АХ; стягнуто з Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради на користь Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради 49114,17 грн витрат по сплаті судового збору.
Судове рішення мотивоване доведеністю позивачем того факту, що здійснені в межах зведеного виконавчого провадження №58993406 виконавчі дії у вигляді проведення опису спірних об'єктів рухомого майна та накладення на них арешту порушують належне Комунальному підприємству "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради право господарського відання на вказане майно.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство "НАФТОРЕСУРСИ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 17.12.2019 у справі №923/760/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на відсутності у позивача права власності на спірні об'єкти рухомого майна, а відтак неможливості звернення останнього з позовом у даній справі в порядку частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Скаржник також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що жодного обтяження щодо автомобіля КРАЗ 365055 зі змінним устаткуванням МДКЗ-30-01 на момент звернення позивача до суду не існувало, оскільки орган державної виконавчої служби вказаний автомобіль не включав до постанови про опис та арешт майна, а тому жодним чином права позивача щодо цього майна не порушені.
02.03.2020 до суду апеляційної інстанції від Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надійшли пояснення стосовно апеляційної скарги б/н та б/д (вх.№438/20/Д3 від 02.03.2020), в яких останнє зазначає про наявність у нього першочергового пріоритетного права на задоволення вимог щодо звернення стягнення на заставне майно Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради, у тому числі і на спірні об'єкти рухомого майна, при цьому правові підстави для припинення податкової застави відсутні.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів Будішевської Л.О., Поліщук Л.В. від 13.02.2020 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження.
Між тим у зв'язку з непрацездатністю судді Поліщук Л.В. за розпорядженням керівника апарату суду №86 від 02.03.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/760/19.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 для розгляду апеляційної скарги у справі №923/760/19 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Аленіна О.Ю.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 у визначеному складі суддів справу №923/760/19 прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду на 25.03.2020 о 15:00.
Однак, 11.03.2020 відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID-19" та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID-19", відповідно до якої на всій території України з 12.03.2020 до 03.04.2020 установлено карантин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239 були внесені зміни до вищезазначеної постанови від 11.03.2020 №211 та продовжено карантин до 24.04.2020, а постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №291 - до 11.05.2020.
Рішенням Ради суддів України від 17.03.2019 №19 затверджено Рекомендації Ради суддів України щодо встановлення особливого режиму роботи судів України задля убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу "COVID-19", який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, відповідно до яких Рада суддів України рекомендує на період карантину встановити особливий режим роботи судів України.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2020 було вирішено розглянути апеляційну скаргу Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ" на рішення Господарського суду Херсонської області від 17.12.2019 у справі №923/760/19 поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній з урахуванням ситуації, яка склалася в державі у зв`язку з поширенням короновірусу "COVID-19" та введенням Урядом України протиепідемічних заходів, для здійснення повного та всебічного апеляційного розгляду справи відповідно до завдань господарського судочинства згідно зі статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, а також повідомлено учасників справи про те, що розгляд даної справи, призначений ухвалою суду від 02.03.2020 на 15:00 год 25.03.2020, не відбудеться, а про дату та час розгляду справи №923/760/19 учасники справи будуть повідомлені додатково відповідною ухвалою.
04.05.2020 Кабінет Міністрів України на позачерговому засіданні ухвалив рішення про продовження карантину в Україні до 22.05.2020, однак з карантинними послабленнями з 11.05.2020, зокрема, дозволено працювати за певних умов адвокатам, нотаріусам тощо.
З огляду на викладене, враховуючи прийняття Урядом України рішення про пом'якшення режиму карантину, введеного у зв'язку з поширенням короновірусу    "COVID-19", Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість призначення справи №923/760/19 до розгляду на 20.05.2020 о 16:30, про що було постановлено відповідну ухвалу від 07.05.2020.
У судовому засіданні 20.05.2020 представник Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ" апеляційну скаргу підтримав, представники Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради, Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (т. ІІІ а.с. 41-43, 45).
20.05.2020 до апеляційного господарського суду засобами електронного зв'язку надійшло клопотання Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №41085 від 19.05.2020 (вх.№438/20/Д4 від 20.05.2020), в якому останнє висловило власну правову позицію та просило рішення Господарського суду Херсонської області від 17.12.2019 у справі №923/760/19 скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Крім того, у вказаному клопотанні Корабельний районний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просив розглянути дану справу за відсутності представника останнього.
Комунальне підприємство "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради та Комунальне підприємство "Дорожник" Херсонської міської ради своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу не надали, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної рішення суду першої інстанції.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представника Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Херсонської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Місцевим господарським судом встановлено, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 20.12.2016 у справі №923/1268/16, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.04.2017, стягнуто з Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради на користь Приватного підприємства "Р-Групп", правонаступником якого є Приватне підприємство "НАФТОРЕСУРСИ", 291989,31 грн основного боргу, 13620,43 грн річних, 11385,74 грн інфляційних втрат, 18102,21 грн пені та 5026,46 грн витрат по сплаті судового збору. 
17.01.2017 Господарським судом Херсонської області ухвалено рішення у справі №923/1301/16, яким стягнуто з Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради на користь Приватного підприємства "Херсонтранснафта", правонаступником якого є Приватне підприємство "НАФТОРЕСУРСИ", 526325,99 грн заборгованості з оплати товару, 14737,13 грн інфляційних втрат, 20161,45 грн пені, 10569,66 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами та 8576,46 грн компенсації по сплаті судового збору.
Вищезазначені судові рішення набрали законної сили та на їх примусове виконання судом першої інстанції були видані відповідні накази.
19.10.2018 Херсонською міською радою було прийнято рішення №1654 "Про передачу на баланс Комунальному підприємству "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради товарно-матеріальних цінностей", відповідно до якого Комунальному підприємству "Дорожник" Херсонської міської ради доручено передати, а Комунальному підприємству "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради прийняти на балансовий облік товарно-матеріальні цінності, за переліком згідно з додатками 1 та 2 до цього рішення, про що скласти акти прийняття-передачі, а також за результатами приймання-передачі вказаного майна здійснити заходи щодо внесення відповідних змін до статутів даних комунальних підприємств.
Спірні об'єкти рухомого майна з посиланням на рішення Херсонської міської ради №1654 від 19.10.2018 були прийняті на баланс позивача, що підтверджується підписаними між ним та Комунальним підприємством "Дорожник" Херсонської міської ради актами приймання-передачі основних засобів №28 від 22.10.2018, №31 від 22.10.2018, №32 від 22.10.2018 та №41 від 22.10.2018, а також оформленими Комунальним підприємством "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради інвентарними картками №28 від 22.10.2018, №31 від 22.10.2018, №32 від 22.10.2018 і №41 від 22.10.2018.
Згідно з пунктами 1.1, 1.3 та 1.4 Статуту Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради в редакції, затвердженій рішенням Херсонської міської ради №1651 від 19.10.2018 (далі - Статут Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради), останнє утворено на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Херсона відповідно до Цивільного і Господарського кодексів і входить до сфери управління Херсонської міської ради. Засновником підприємства є Херсонська міська рада. Підприємство є самостійним господарюючим суб'єктом, має права та обов'язки юридичної особи (може мати відокремлене майно, яке належить йому на праві повного господарського відання, та самостійний баланс щодо цього майна), а також поточні та інші (в тому числі й валютні) рахунки в установах банків, круглу печатку (печатку англійською мовою), штампи, бланки зі своїм найменуванням, логотип, товарний знак, а також інші необхідні атрибути юридичної особи відповідно до законодавства України.
Відповідно до положень пунктів 4.1, 4.2 і 4.4 Статуту Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради майно підприємства складають основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі підприємства. Майно підприємства належить до комунальної власності територіальної громади міста Херсона і закріплюється за підприємством на праві господарського відання. Майном, яке передано підприємству в експлуатацію на правах господарського відання, підприємство користується без права його відчуження (крім випадків, погоджених засновником), вчиняючи щодо нього будь-які дії, що не суперечать чинному законодавству та статуту підприємства. На це майно не може бути звернено стягнення на вимогу кредиторів підприємства. Джерелами формування майна підприємства, зокрема, є основні фонди та оборотні активи, передані підприємству як внесок у статутний капітал, а також інші джерела, не заборонені чинним законодавством України.
14.03.2019 на виконання наказу Господарського суду Херсонської області №923/1268/16 від 20.12.2016 старшим державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58613391, а 05.04.2019 на виконання наказу Господарського суду Херсонської області №923/1301/16 від 17.01.2017 - постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58812447.
В подальшому 25.04.2019 постановою старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області вказані вище виконавчі провадження об'єднано у зведене виконавче провадження №58993406.
З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №59135156 від 12.04.2019 вбачається, що 12.04.2019 державним реєстратором Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та         м. Севастополі Карпенко А.І. було проведено державну реєстрацію обтяження податковою заставою належного боржнику - Комунальному підприємству "Дорожник" Херсонської міської ради рухомого майна, а саме: вантажного автомобіля МАЗ 5550СЗ (2017 р.в., колір: жовтий, номер двигуна: 536230Н0045477, номер державної реєстрації: ВТ7233ВМ), вантажного автомобіля МДКЗ 12-00 6650 (2016 р.в., колір: білий, номер двигуна: G0034557, номер державної реєстрації: ВТ3379ВК) та причепу ЛEB 183141 (2016 р.в., колір: чорний, номер шасі: Y79183141H0D18276, номер державної реєстрації: ВТ1588ХО).
16.05.2019 в межах зведеного виконавчого провадження №58993406 старшим державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було прийнято дві постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно з якими описано та накладено арешт на наступне майно Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради: автомобіль СБМ МДКЗ, рік випуску 2016, номерний знак ВТ3379ВК; причіп ЛEB 183141, рік випуску 2017, номерний знак ВТ1588ХО та автомобіль МАЗ 5550СЗ, рік випуску 2017, номерний знак ВТ7233ВМ. Відповідальним зберігачем вказаного майна призначено директора Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради Чеснокова В.В.
Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про визнання за ним права господарського відання на спірне майно та про виключення вказаного майна з опису та зняття з нього арешту, накладеного постановами державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кушнаренка А.Ю. про опис та арешт майна боржника, прийнятими 16.05.2019 в межах зведеного виконавчого провадження №58993406.
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з доведеності позивачем того факту, що здійснені в межах зведеного виконавчого провадження №58993406 виконавчі дії у вигляді проведення опису спірних транспортних засобів та накладення на них арешту, порушують належне Комунальному підприємству "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради право господарського відання на вказане майно.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з огляду на наступне.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов'язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Отже, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Як зазначалося вище, 16.05.2019 в межах зведеного виконавчого провадження №58993406 старшим державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було прийнято дві постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно з якими описано та накладено арешт на наступне майно Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради: автомобіль СБМ МДКЗ, рік випуску 2016, номерний знак ВТ3379ВК; причіп ЛEB 183141, рік випуску 2017, номерний знак ВТ1588ХО та автомобіль МАЗ 5550СЗ, рік випуску 2017, номерний знак ВТ7233ВМ.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За умовами статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається, зокрема, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно зі статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").
В силу пункту 6 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Частиною першою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Такі справи підлягають розгляду за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб`єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 4 Господарського процесуального кодексу України. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Аналогічна правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 26.11.2019 у справі №905/386/18.
Колегія суддів враховує, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.
Саме такий правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 19.10.2018 у справі №903/563/14.
Звертаючись з позовом у даній справі, Комунальне підприємство "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради послалося на те, що спірні об'єкти рухомого майна належать йому на праві господарського відання, між тим реалізація зазначеного права унеможливлюється безпідставним перебуванням цього майна під арештом та включенням його в опис у межах зведеного виконавчого провадження №58993406.
Статтею 133 Господарського кодексу України унормовано, що основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України. Майно суб'єктів господарювання може бути закріплено на іншому праві відповідно до умов договору з власником майна. Держава забезпечує рівний захист майнових прав усіх суб'єктів господарювання.
Право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства (частини перша, друга статті 136 Господарського кодексу України).
Згідно з частиною четвертою статті 136 Господарського кодексу України щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.
Згідно з пунктами 1.1, 1.3 та 1.4 Статуту Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради останнє утворено на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Херсона відповідно до Цивільного і Господарського кодексів і входить до сфери управління Херсонської міської ради. Засновником підприємства є Херсонська міська рада. Підприємство є самостійним господарюючим суб'єктом, має права та обов'язки юридичної особи (може мати відокремлене майно, яке належить йому на праві повного господарського відання, та самостійний баланс щодо цього майна), а також поточні та інші (в тому числі й валютні) рахунки в установах банків, круглу печатку (печатку англійською мовою), штампи, бланки зі своїм найменуванням, логотип, товарний знак, а також інші необхідні атрибути юридичної особи відповідно до законодавства України.
Проаналізувавши зміст Статуту Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради, апеляційний господарський суд вбачає, що за свою природою останнє є комунальним комерційним підприємством.
В силу частини третьої статті 78 Господарського кодексу України майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).
Відповідно до положень пунктів 4.1, 4.2 і 4.4 Статуту Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради майно підприємства складають основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі підприємства. Майно підприємства належить до комунальної власності територіальної громади міста Херсона і закріплюється за підприємством на праві господарського відання. Майном, яке передано підприємству в експлуатацію на правах господарського відання, підприємство користується без права його відчуження (крім випадків, погоджених засновником), вчиняючи щодо нього будь-які дії, що не суперечать чинному законодавству та статуту підприємства. На це майно не може бути звернено стягнення на вимогу кредиторів підприємства. Джерелами формування майна підприємства, зокрема, є основні фонди та оборотні активи, передані підприємству як внесок у статутний капітал, а також інші джерела, не заборонені чинним законодавством України.
З матеріалів справи вбачається, що 19.10.2018 Херсонською міською радою було прийнято рішення №1654 "Про передачу на баланс Комунальному підприємству "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради товарно-матеріальних цінностей", відповідно до якого Комунальному підприємству "Дорожник" Херсонської міської ради доручено передати, а Комунальному підприємству "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради прийняти на балансовий облік товарно-матеріальні цінності, за переліком згідно з додатками 1 та 2 до цього рішення, про що скласти акти прийняття-передачі, а також за результатами приймання-передачі вказаного майна здійснити заходи щодо внесення відповідних змін до статутів даних комунальних підприємств.
Згідно з пунктом 38 додатку №1 до рішення Херсонської міської ради №1654 від 19.10.2018 до переліку товарно-матеріальних цінностей, які безоплатно передаються Комунальним підприємством "Дорожник" Херсонської міської ради на балансовий облік Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради для формування статутного капіталу останнього, увійшов автомобіль КРАЗ 365055 комбінований зі змінним устаткуванням МДКЗ-30-01 на шасі КРАЗ 650055 (рік випуску 2012, номерний знак ВТ0480АХ).
При цьому жодних відомостей про включення до вищезазначеного переліку інших об'єктів рухомого майна, щодо яких заявлено позовні вимоги у даній справі, а саме: ЛЕВ 183141 (категорія причіп, рік виробництва 2017, VIN Y79183141H0D18276, шасі Y79183141H0D1, номерний знак ВТ1588ХО, колір чорний), МАЗ 5550СЗ (категорія вантажний, рік виробництва 2017, VIN Y3M5550C3H0000104, шасі Y3M5550C3H0000104, номерний знак ВТ7233ВМ, колір жовтий), а також СБМ МДКЗ 12-00 (категорія вантажний, рік виробництва 2016, VIN Y8900336XG1A16116, шасі Y3M5340C2H0000067, номерний знак ВТ3379ВК, колір білий), додатки 1 та 2 до рішення Херсонської міської ради №1654 від 19.10.2018 не містять.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі "Бочаров проти України" наголошує на тому, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.
Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).
За умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що у матеріалах справи відсутні та позивачем до місцевого господарського суду не подано жодного належного у розумінні приписів статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказу на підтвердження того, що автомобіль СБМ МДКЗ (рік випуску 2016, номерний знак ВТ3379ВК), причіп ЛEB 183141 (рік випуску 2017, номерний знак ВТ1588ХО) та автомобіль МАЗ 5550СЗ (рік випуску 2017, номерний знак ВТ7233ВМ), тобто три з чотирьох спірних у даній справі об'єктів рухомого майна, були закріпленні Херсонською міською радою за Комунальним підприємством "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради на праві господарського відання.
Згідно з приписами частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Надані позивачем разом з позовною заявою акти приймання-передачі основних засобів №28 від 22.10.2018, №31 від 22.10.2018, №32 від 22.10.2018 та №41 від 22.10.2018, підписані між ним та Комунальним підприємством "Дорожник" Херсонської міської ради, а також оформлені Комунальним підприємством "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради інвентарні картки №28 від 22.10.2018, №31 від 22.10.2018, №32 від 22.10.2018 і №41 від 22.10.2018 не можуть вважатися належними доказами набуття позивачем речового права на вищезазначені спірні об'єкти рухомого майна у встановленому законом порядку, оскільки вказані документи не можуть замінити собою рішення Херсонської міської ради про закріплення за позивачем цього майна на праві господарського відання і не свідчать про волевиявлення власника цих об'єктів рухомого майна щодо їх передачі з балансу Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради на баланс Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради. 
Посилання у вказаних актах на те, що вони підписані на виконання рішення Херсонської міської ради №1654 від 19.10.2018, є помилковим, оскільки, як зазначалося вище, вказаним рішенням спірні об'єкти рухомого майна (ЛЕВ, МАЗ, СБМ МДКЗ) не передавались позивачеві.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги недоведеність позивачем факту належності йому на належній правовій підставі автомобіля СБМ МДКЗ (рік випуску 2016, номерний знак ВТ3379ВК), причепу ЛEB 183141 (рік випуску 2017, номерний знак ВТ1588ХО) та автомобіля МАЗ 5550СЗ (рік випуску 2017, номерний знак ВТ7233ВМ), суд апеляційної інстанції дійшов висновку про помилковість висновку суду першої інстанції щодо задоволення позову в частині вимог про визнання за Комунальним підприємством "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради права господарського відання на вказані об'єкти рухомого майна, а також вимог про виключення цього майна з опису та зняття з нього арешту.
Крім того, колегія суддів також вважає необґрунтованим висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог, заявлених Комунальним підприємством "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради щодо автомобіля КРАЗ 365055 (комбінований зі змінним устаткуванням МДКЗ-30-01 на шасі КРАЗ 650055, рік випуску 2012, номерний знак ВТ0480АХ), оскільки, по-перше, у матеріалах справи відсутні будь-які докази невизнання або оспорювання відповідачами належного позивачу права господарського відання на вищезазначений автомобіль, а, по-друге, вказаний об'єкт рухомого майна не було описано та на нього не було накладено арешт в межах зведеного виконавчого провадження №58993406, про що свідчить зміст постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника, прийнятих 16.05.2019 старшим державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у цьому виконавчому провадженні.
За таких обставин, підстави для задоволення позовних вимог Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради про визнання права господарського відання на КРАЗ до осіб, які це право не заперечують, а також про виключення цього майна з опису та зняття з нього арешту, який на це майно органом державної виконавчої служби не накладався, відсутні.
За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. 
Рішення Господарського суду Херсонської області від 17.12.2019 у справі №923/760/19 не відповідає вказаним вище вимогам у зв'язку з невідповідністю викладених у ньому висновків обставинам справи, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради до Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради та Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ".
Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ" задовольнити.
Рішення Господарського суду Херсонської області від 17.12.2019 у справі №923/760/19 скасувати.
У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради до Комунального підприємства "Дорожник" Херсонської міської ради та Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ" відмовити.
Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради.
Стягнути з Комунального підприємства "Міське дорожнє управління" Херсонської міської ради на користь Приватного підприємства "НАФТОРЕСУРСИ" 69348,99 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ з зазначенням всіх необхідних реквізитів.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 21.05.2020.

Головуючий суддя                                                                      С.В. Таран

Суддя                                                                                          Л.О. Будішевська

Суддя                                                                                          О.Ю. Аленін