ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 квітня 2020 року           справа №235/159/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Гайдара А.В.,  Геращенка І.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2020 року у справі № 235/159/20 (головуючий суддя І інстанції - Хмельова С.М.), складене у повному обсязі 26 лютого 2020 року у м. Покровськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за зупинкою та стоянкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядько Дениса Сергійовича, третя особа - Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про накладення адміністративного стягнення,-

                                                      ВСТАНОВИВ:

10 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до інспектора з паркування відділу контролю за зупинкою та стоянкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Нарядько Дениса Сергійовича, третя особа - Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про:
-          скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00037494 від 25 листопада 2019 року, винесену відповідачем, згідно якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300,00 грн., за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП;
-          закриття справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 152-1 КУпАП (а.с. 1-6).
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2020 року відмовлено у задоволені позовних вимог  (а.с. 76-82).
Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення Жовтневого районного суду  м. Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2020 року у справі № 235/159/20 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що фотознімки надані відповідачем не є достатнім доказом на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення та не можуть слугувати підставою для прийняття спірного рішення (а.с. 87-91).
Відповідачем наданий відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
31 березня 2020 року до канцелярія суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.
В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що 20 жовтня 2019 року спеціалістом 1 категорії-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської рада Нарядьком Денисом Сергійовичем було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 152-1 КУпАП: порушення правил паркування транспортних засобів, а саме не оплата вартості послуг користування майданчиком для платного паркування транспортним засобом КІА SPORTAGE номерний знак НОМЕР_1 за адресою м. Дніпро вул. Харківська в районі буд. №15 (ТЦ «Кубометр»).
Керуючись вимогами статті 14-2 КУпАП інспектором з паркування здійснено фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 20 жовтня 2019 року; 2) місце розташування транспортного засобу та майданчика для платного паркування по відношенню до нерухомого об`єкта: вул. Харківська в районі буд. № 15; 3) Географічні координати: 48.467378 35.050192; 4) час вчинення порушення: з 14:11 (14 год. 11 хв.) по 14:28 (14 год. 28 хв.).
Інспектором з паркування у повній відповідності до ст. 279-1 КУпАП розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД №00037494 на лобовому склі транспортного засобу номерний знак НОМЕР_1 .
Після встановлення відповідальної особи вищезазначеного порушення, інспектором з паркування винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ІД №00037494 від 25 листопада 2019 року згідно до ч. 5 ст. 279-1, ст. ст. 283 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300,00 грн. (а.с. 11).
Спірним питанням у справі є правомірність прийняття вищевказаної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем  доведено порушення позивачем ПДР.  
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП - якщо підчас складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи. 
Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, в ній вказані: найменування органу (посадова особа), який виніс постанову; відомості про особу, щодо якої розглядається справа;  суть адміністративного правопорушення, опис обставин, встановлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення (а.с. 11).
Частиною 1 статті 152-1 КУпАП передбачено наступне: порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі не оплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.
Приміткою статті 152-1 КУпАП вказано, що під не оплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти не оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).
Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою і другою цієї статті 152-1 КУпАП, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).
Частина 1 статті 14-2 КУпАП вказано, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Приміткою статті 14-2 КУпАП вказано, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.
Частиною 1 ст.279-1 КУпАП передбачено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-1 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Відповідно до ч.4 ст.279-1 КУпАП вказано, що повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.
Згідно з ч.5 ст.279-1 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Підпунктом 2 Пункту 6.4. Правил паркування транспортних засобів на території міста Дніпра, затверджених Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 21.12.2016 №38/17 (зі змінами) (надалі - Правила паркування) відповідно встановлено, що користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг за паркування.
Пунктом 6.7. Правил паркування визначено, що сплата вартості послуг за паркування здійснюється у безготівковій формі (шляхом придбання паркувального талона з визначеною тривалістю паркування, в якому зазначаються дата і час розміщення транспортного засобу на такому майданчику, або за допомогою послуги «мобільне паркування», 2) готівкою або з використанням платіжної картки (через паркувальний автомат чи автоматичний в`їзний та виїзний термінал), 3) шляхом придбання паркувального абонемента.
Відповідно до абз. 2 пункту 26 Правил паркування транспортних засобів та частини 1 статті 152-1 КУпАП адміністративна відповідальність за порушення зазначених положень законодавства може застосовуватись після не оплати порушником платного паркування за кожну добу користування парковкою.
З Правилами паркування можливо ознайомитись на веб-сайті Дніпровської міської ради, відтак вони є загальнодоступними.
Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30 листопада 2016 року №587 «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення маркування транспортних засобів у м. Дніпрі» зі змінами внесеними рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27 липня 2018 року №779 встановлено перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі. Пунктом 145 розділу 1 вказаного переліку відведено спеціальну земельну ділянку для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів за адресою: вул. Харківська районі буд. №15 (ТЦ «Кубометр»).
Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 23 жовтня 2018 року №1039 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 11.04.2011 №512 «Про затвердження тарифів вартості послуг паркування на майданчиках для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі» (витяг додається) внесено зміни до тарифів вартості послуг паркування на майданчиках для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі та зокрема встановлено, що вартість 1 години паркування на майданчику для паркування за адресою вул. Харківська районі 6ул.№15 (ТЦ «Кубометр») становить 15 гри.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України   доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом  такими засобами:   письмовими, речовими і електронними доказами;, висновків експертів.
Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Згідно ст.74 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися   іншими засобами доказування.
Крім того, згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Керуючись вимогами статті 14-2 КУпАП інспектором з паркування здійснено фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 20 жовтня 2019 року; 2) місце розташування транспортного засобу та майданчика для платного паркування по відношенню до нерухомого об`єкта: вул. Харківська в районі буд. № 15; 3) Географічні координати: 48.467378 35.050192; 4) час вчинення порушення: з 14:11 (14 год. 11 хв.) по 14:28 (14 год. 28 хв.).
Суд апеляційної інстанції при дослідженні фотознімків, які наявні в матеріалах справи, дійшов висновку, що позивач дійсно порушив вимоги абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, тому в його діях наявний склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.152-1 КУпАП.  
Посилання апелянта на те, що відповідачем не доведено, що транспортний засіб не залишав територію майданчика для платного паркування є незмістовними, оскільки не підкріплені будь-якими доказами, в тому числі знаходження транспортного засобу в іншому місці в перевіряємий період часу, або наявністю у позивача доказів відсутності автомобілю в зазначений період на платній стоянці.
При цьому, на фотознімках транспортний засіб перебуває у одному і тому же статичному стані, з них не вбачається, що він рухався або залишав місце стоянки.
Доводи апелянта що належним доказом була безперервна відеозапис є незмістовним, оскільки, відповідно до вимог ст..14-2 КУпАП  можливе здійснення фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини по справі, вважає, що спірна постанова відповідача прийнята правомірно, оскільки відповідачем доведено, а позивачем не спростовано здійснення правопорушення, а відтак постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає недоцільними посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині не дослідження доказів, оскільки таке твердження спростовується змістом самої постанови. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2020 року у справі № 235/159/20- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.
             
Судді                                                                                                  Т.Г.Арабей 
                                                                                                           А.В. Гайдар
                                                                                                           І.В. Геращенко