ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 383/86/20(2-а/383/6/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції
на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 лютого 2020 року (головуючий суддя Бондаренко В.В.)
у справі  № 383/86/20
за позовом    ОСОБА_1 
до  Головного управління Національної поліції в Одеській області
про  скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття справи про адміністративне правопорушення, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №609731 від 21.01.2020 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП винесену інспектором поліції старшим лейтенантом Буровим С.О. і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.02.2020 позов задоволено.
Рішення суду мотивовано неправомірністю спірної постанови з огляду на недоведеність відповідачем вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Також суд зазначив, що позивачем правильно визначено особу відповідача.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить  скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В апеляційній скарзі зазначає, що Головне управління національної поліції в Одеській області не є належним відповідачем у справі, оскільки оскаржувана постанова прийнята Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції. В свою чергу, Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, має печатки із зображенням Державного Герба України, інші печатки та штампи. Скаржник зазначає, що інспектор патрульної поліції є окремим суб`єктом владних повноважень та саме він здійснював дії, правомірність яких оспорює позивач. Скаржник стверджує, що належним відповідачем у вказаній справі є саме інспектор патрульної поліції, який прийняв спірну постанову та Управління патрульної поліції  в Одеській області.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке. 

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи,  21.01.2020 інспектором поліції Буровим Станіславом Олеговичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №609731, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн., що підтверджується копією постанови (а.с.8).
Підставою для прийняття спірної постанови слугувало те, що  21.01.2020 о 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN TGS 18.480, державний знак НОМЕР_1 , на М-14 21 км., своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль на транспортний засіб, що підлягає такому, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.
Дослідивши обставини справи, апеляційний суд вважає  за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України -  це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23, п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 121 КУпАП).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Процесуальні питання, пов`язані з заміною неналежної сторони у справі визначені ст. 48 КАС України.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.
Згідно з ч. 5 ст. 48 КАС України під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Відповідно до ч. 6, ч 7 ст. 48 КАС України після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.
Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Приймаючи до уваги, що неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом, підстави для задоволення такого позову відсутні. У такому випадку з метою забезпечення захисту порушеного (оспорюваного) права особи суд повинен замінити неналежного відповідача належним за згодою позивача або може залучити другого відповідача.
Вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог суд повинен з`ясувати зокрема той факт, якою особою здійснено відповідну дію, бездіяльність або прийнято рішення, що оскаржується.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2015 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, зокрема, Головне управління Національної поліції в Одеській області та окремо, Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.
Положенням про Департамент патрульної поліції, затвердженим наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 73 (у редакції наказу Національної поліції від 30.10.2016 № 1114 «Про внесення змін до Положення про Департамент патрульної поліції») встановлено, що Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, ліквідовується та реорганізовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.
Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, має печатки із зображенням Державного Герба України, інші печатки та штампи.
Положенням про Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженим наказом Департаменту патрульної поліції (у редакції наказу Департаменту патрульної поліції від 29.12.2017 № 6446 «Про внесення змін до Положення про Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції), встановлено, що Управління патрульної поліції в Одеській області не являється окремою юридичною особою, а є лише структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції.
З огляду на вищевикладене, існує дві окремі та не підпорядковані один одному юридичні особи публічного права Головне управління Національної поліції в Одеській області та Департамент патрульної поліції (одним із структурних підрозділів якого є Управління патрульної поліції в Одеській області).
З постанови від 21.01.2020 серії ДП18 №609731 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі вбачається, що вона прийнята інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Буровим Станіславом Олеговичем.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що інспектор патрульної поліції є окремим суб`єктом владних повноважень, який має повноваження на прийняття постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та саме він здійснював дії, правомірність яких оскаржує позивач.
В свою чергу, вказаний позивачем у даній справі відповідач -  Головне управління Національної поліції в Одеській області, не вчиняв дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням позивача, або за ініціативою суду за згодою позивача.
Водночас, задоволення адміністративного позову, пред`явленого до неналежного відповідача суперечить завданням адміністративного судочинства.
Втім, суд апеляційної інстанції немає повноважень на здійснення заміни  неналежного відповідача по справі.
З огляду на зазначені вище обставини, апеляційний суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення належить відмовити.
Доводи апеляційної скарги є правомірними і обґрунтованими.
Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні  позову. 
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Одеській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 лютого 2020 року у справі № 383/86/20 скасувати, прийняти нове рішення.
В позові відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко