Ухвала
Іменем України
 
12 травня 2020 року
м. Київ
Провадження № 51-517 ск 18
Верховний суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження на ухвали Херсонського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року, 
встановив:
Вироком Апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року скасовано вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 7 червня 2012 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та постановлено новий вирок, яким обвинуваченим призначено покарання за п. п. 1,12 ч. 2 ст. 115 КК України – довічне позбавлення волі.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2016 року вирок Апеляційного  суду  Херсонської  області  від 28 квітня 2015 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6  залишено без зміни.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Херсонського апеляційного суду із заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, посилаючись на незаконний, на його думку, склад суду, який розглядав справу, оскільки відсутні дані про прийняття присяги суддями Апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та суддею Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_9 . 
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду. У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду та допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши дотримання засудженим порядку та строків касаційного оскарження, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід поновити строк на касаційне оскарження ухвали Херсонського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року. Разом із тим, перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для її задоволення.
З судових рішень убачається, що ОСОБА_4 звернувся із заявою про перегляд судових рішень щодо нього за нововиявленими обставинами. Як на підставу для перегляду, посилався на те, що відсутні дані про прийняття присяги суддями апеляційного та касаційного суду, які здійснювали розгляд кримінального провадження щодо нього та постановлювали відповідно вирок і ухвалу, що на його думку є новивиявленими обставинами.
Суд, розглядаючи заяву ОСОБА_4 зазначив, що статтею 462 КПК України передбачені вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Пунктами 4 та 5 частини 2 вказаної статті передбачено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повинні бути зазначені обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Згідно з ч. 1 ст.459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті, зокрема, за нововиявленими обставинами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.459 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що визнаються нововиявленими.
Так, нововиявленими обставинами визнаються, зокрема:
- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
Пунктом 12 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України 1996 року визначено, що cудді всіх судів в Україні, обрані чи призначені до дня набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони обрані чи призначені.
Апеляційний суд зазначив, що судді Апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_9 , які брали участь у розгляді справи щодо ОСОБА_4 здійснювали свої повноваження відповідно до вказаних вимог Конституції України.
Також, апеляційна інстанція вказала, що з наказу від 16 вересня 2002 року №06-2/488 Херсонського обласного управління юстиції вбачається, що судді ОСОБА_7 , ОСОБА_10 відряджено до м. Києва до Міністерства юстиції України з 18 по 21 вересня 2002 року для прийняття присяги судді.
Таким чином, підстави стверджувати про незаконність складу колегії суддів Апеляційного суду Херсонської області та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, як про це зазначає ОСОБА_4 , відсутні. 
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом дачі відповідних судових доручень, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.
Разом із тим, зазначені в заяві ОСОБА_4 обставини не є нововиявленими в розумінні приписів ст. 459 КПК України, ніяким чином не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні. 
Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилося під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.
Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого і неспростовного характеру.
Судом не встановлено таких обставин суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ухвали, що належить переглянути.
Отже, суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_4 не наведено обставин, що є нововиявленими, згідно встановленого у кримінальному процесуальному законі переліку та обґрунтовано залишив заяву без задоволення.
Касаційна скарга ОСОБА_4 не містить доводів щодо істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, які були б безумовною підставою для зміни чи скасування судового рішення, а тому підстави для її задоволення відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
постановив:
Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали Херсонського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                           ОСОБА_2                                  ОСОБА_3