ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2020 р.           Справа№ 910/7961/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Іоннікової І.А.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Разіної Т.І. 

за участю секретаря судового засідання Котенка О.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 20.05.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія"
на рішення Господарського суду міста Києва
від 31.07.2019 (повний текст рішення суду складено 05.08.2019)
у справі №910/7961/19 (суддя Чинчин О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ ЕНЕРГОАЛЬЯНС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДВУГЛЕПРОМ"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Львівська вугільна компанія" 
про витребування майна та зобов`язання здійснити постачання товару,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ ЕНЕРГОАЛЬЯНС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДВУГЛЕПРОМ" про витребування майна та зобов`язання здійснити постачання товару. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за договором поставки №1/03-19 від 01.03.2019.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від від 31.07.2019 позов задоволено частково:
- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДВУГЛЕПРОМ" здійснити постачання Товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ ЕНЕРГОАЛЬЯНС" вугілля марки Г(Г2)(0,1-3) у кількості 2 000 (дві тисячі) тонн на загальну суму 600 000 грн, автомобільним транспортом на умовах СРТ, Львівська обл., Сокальський район, с. Сілець, склад ПАТ "Львівська вугільна компанія", відповідно до Специфікації № 7 від 03.06.2019;
- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДВУГЛЕПРОМ" здійснити постачання Товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ ЕНЕРГОАЛЬЯНС" шламу вуглевмісного у кількості 14 800 тонн на загальну суму 296  000,00 грн, на умовах поставки FCA, залізничний тупик № 23 та/або залізничний тупик № 27, які знаходяться на території ПАТ "Львівська вугільна компанія", Львівська обл., Сокальський район, с. Сілець, відповідно до Специфікації № 8 від 03.06.2019. 
- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДВУГЛЕПРОМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ ЕНЕРГОАЛЬЯНС" судовий збір у розмірі 3  842,00 грн. В іншій частині позову - відмовлено. 
Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Львівська вугільна компанія" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі №910/7961/19 повністю та постановити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Енергоальянс" в задоволенні його позовних вимог повністю.
Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню як таке, що прийняте з невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
За твердженням скаржника, суд першої інстанції у резолютивній частині оскаржуваного рішення, прямо вказав про права та обов`язки скаржника. З резолютивної частини судового рішення у справі №910/7961/19 вбачається, що господарські відносини між позивачем та відповідачем пов`язані з господарськими відносинами між відповідачем та Публічним акціонерним товариством "Львівська вугільна компанія", на території якого нібито знаходиться майно, що належить позивачу на підставі договору поставки від 01.03.2019 №1/03-19, тому рішення суду першої інстануції у даній справі стосується прав Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія", яке не було залучено до участі у справі в місцевому господарському суді.
Разом з цим, скаржник посилається на те, що на території складу Публічне акціонерне товариства "Львівська вугільна компанія" відсутнє будь-яке майно, що належить позивачу на підставі договору поставки від 01.03.2019 №1/03-19, тому на думку, скаржника виконання оскаржуваного судового рішення є неможливим. 
Також скаржник долучив додаткові пояснення, в яких підтримав позицію викладену в апеляційній скарзі.
Короткий зміст відзиву відповідача та письмових пояснень позивача на апеляційну скаргу та узагальнення їх доводів
Заперечуючи проти доводів викладених у апеляційній скарзі, позивач та відповідач наголошують на тому, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення не допустив порушень норм матеріального і процесуального права.
Разом з цим, позивач на відповідач зазначити, що відповідно до умов специфікацій № 7 та № 8 від 03.06.2019 до договору поставки № 1/03-19 останні узгодили те, що місцем поставки є склад ПАТ "Львівська вугільна компанія", с. Сілець, Сокальський район, Львівська область, тому позивач та відповідач вважають, що у даній справі відсутні підстави, які б зачіпали чи впливали на права та обов`язки скаржника. 
Процедура апеляційного провадження у Північному апеляційному господарському суді
Актом прийняття-передачі апеляційної скарги від 28.10.2019 апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариства "Львівська вугільна компанія" від 21.10.2019 №2/820 на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 передано до Північного апеляційного господарського суду.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Шаптали Є.Ю., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі №910/7961/19 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині на підставі ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.
02.12.2019 до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги до якого додано платіжне доручення №400 від 22.11.2019 про сплату судового збору в сумі 2882 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 поновлено Публічному акціонерному товариству "Львівська вугільна компанія" строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі №910/7961/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі №910/7961/19; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі №910/7961/19 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги; призначено апеляційну скаргу до розгляду на 09.01.2020.
Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2020 у справі №910/7961/19 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/7961/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Євсіков О.О., Михальська Ю.Б.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі №910/7961/19 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Євсікова О.О., Михальської Ю.Б.; призначено справу до розгляду на 27.01.2020.
Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 у справі №910/7961/19 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/7961/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Разіна Т.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі №910/7961/19 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Разіної Т.І.; призначено справу до розгляду на 24.02.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство "Львівська вугільна компанія" (Львівська обл., Сокальський район, с. Сілець, 80086) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; розгляд справи відкладено до 01.04.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2020 повідомлено учасників справи №910/7961/19 про те, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі №910/7961/19 не відбудеться 01.04.2020. Розгляд апеляційної скарги призначено на 20.05.2020.
В судове засідання, яке відбулося 20.05.2020 з`явилися представники позивача та третьої особи, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія".
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд апеляційної інстанції не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Фактичні обставини справи
Ухвалюючи рішення суду у даній справі, суд першої інстанції встановив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДВУГЛЕПРОМ" (за договором - постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВФК ЕНЕРГОАЛЬЯНС" (за договором - покупець, позивач) укладено договір поставки №1/03-19 від 01.03.2019, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність та сплатити вугільну продукцію: номенклатура, вартість, кількість, якісні характеристики, а також строки поставки вказуються у специфікації. Специфікації, оформлені належним чином, підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін, складають невід`ємну частину цього договору. В специфікаціях, крім вищевказаних даних, можуть також вказуватись інші умови, які мають відношення до поставки вугільної продукції, у т.ч. істотні.
Згідно з п. 3.1., 3.2. договору ціна вугільної продукції встановлюється в національній валюті України - гривні і тлумачиться відповідно до умов поставки, зазначених в специфікаціях. Загальна вартість договору (ціна договору) дорівнює сумі вартості вугільної продукції, поставленої постачальником покупцю протягом всього терміну дії цього договору, і формується з вартості, зазначеної у всіх специфікаціях до цього договору, підписаних сторонами.
Відповідно до п.п. 5.1.2 п. 5.1., п. 5.2. договору при поставці вугільної продукції постачальник зобов`язаний надати покупцю наступні товарно-супровідні документи: рахунок-фактуру на оплату; видаткову накладну на поставлену продукцію, акт приймання-передачі (товарно-транспортну накладну).
Покупець зобов`язаний прийняти вугільну продукцію, узгоджену сторонами до поставки і зазначену у специфікації. Перехід права власності від постачальника до покупця переходить після виконання умов поставки вугільної продукції та підписання акту приймання-передачі.
Сторони домовились, що після переходу права власності від постачальника до покупця, постачальник може надати покупцю (у разі необхідності) послуги із зберігання вугільної продукції, на умовах, передбачених цим Договором та зазначених у Специфікації. (п. 6.1 договору)
Пунктом 6.2 договору передбачено, що розмір плати за зберігання вугільної продукції зазначається в специфікаціях. Витрати постачальника на зберігання вугільної продукції включені до плати за зберігання.
За умовами п. 6.5. договору покупець зобов`язаний після закінчення строку зберігання забрати у постачальника вугільну продукцію. 
У п. 6.7. договору погоджено, що факт передачі вугільної продукції на зберігання та її повернення підтверджується актом приймання-передачі, підписаним уповноваженими представниками сторін.
Сторони домовились про те, що договір підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений печатками сторін, набуває чинності з 01 березня 2019 р. і діє до 31 грудня 2020 року, а в частині оплати та виконання гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання. (п.10.1 договору)
03.06.2019 між сторонами підписана специфікація № 7 (додаток № 7 до договору № 1/03-19 від 01.03.2019), за якою здійснюється поставка вугілля марки Г(Г2) (0,1-3), в кількості 2000 тонн, ціною за 1 тонну 300 грн, вартістю 600  000, грн, на умовах 100% попередньої оплати, за місцем поставки: Львівська обл., Сокальський р-н, с. Сілець ПАТ "Львівська вугільна компанія"; строк поставки - протягом 5 календарних днів, починаючи з наступного дня після здійснення попередньої оплати. 
03.06.2019 між сторонами підписана специфікація № 8 (додаток № 8 до договору № 1/03-19 від 01.03.2019), за якою здійснюється поставка шламу вуглевмісного, в кількості 14800 тонн, ціною за 1 тонну 20,00 грн, вартістю 296  000,00 грн, на умовах 100% попередньої оплати, за місцем поставки: залізничний тупик № 23 та/або залізничний тупик № 27, які знаходяться на території ПАТ "Львівська вугільна компанія" Львівська обл., Сокальський р-н, с. Сілець; строк поставки - протягом 5 календарних днів, починаючи з наступного дня після здійснення попередньої оплати. 
Таким чином, спір у даній справі виник, з підстав неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки № 1/03-19 від 01.03.2019, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовними вимогами витребувати у відповідача вугільну продукцію відповідно до специфікації № 10 шляхом її примусового вилучення та зобов`язати останнього здійснити поставку вугільної продукції відповідно до специфікацій № 7 та № 8.
Рішенням Господарського суду міста Києва від від 31.07.2019 позов задоволено частково:
- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДВУГЛЕПРОМ" здійснити постачання Товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ ЕНЕРГОАЛЬЯНС" вугілля марки Г(Г2)(0,1-3) у кількості 2 000 (дві тисячі) тонн на загальну суму 600 000 грн, автомобільним транспортом на умовах СРТ, Львівська обл., Сокальський район, с. Сілець, склад ПАТ "Львівська вугільна компанія", відповідно до Специфікації № 7 від 03.06.2019;
- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДВУГЛЕПРОМ" здійснити постачання Товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ ЕНЕРГОАЛЬЯНС" шламу вуглевмісного у кількості 14 800 тонн на загальну суму 296  000,00 грн, на умовах поставки FCA, залізничний тупик № 23 та/або залізничний тупик № 27, які знаходяться на території ПАТ "Львівська вугільна компанія", Львівська обл., Сокальський район, с. Сілець, відповідно до Специфікації № 8 від 03.06.2019. 
- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДВУГЛЕПРОМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ ЕНЕРГОАЛЬЯНС" судовий збір у розмірі 3  842,00 грн. В іншій частині позову - відмовлено. 
Позиція Північного апеляційного господарського суду
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга третьої особи не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
Таким чином, предметом розгляду в апеляційній інстанції є оскарження рішення суду першої інстанції в частині зазначення місця поставки складу третьої особи.
Враховуючи положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів оскаржуване рішення по суті задоволених частково позовних вимог не переглядається. 
Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
За правилами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів зазначає, що між позивачем та відповідачем наявні договірні правовідносини щодо поставки, а спір у справі виник, у зв`язку з тим, що відповідач всупереч умовам договору поставки не здійснив поставку вугільної продукції за специфікаціями № 7 та № 8, та не повернув передану на зберігання на підставі специфікації № 10 за актом приймання-передачі від 07.06.2019 року вугільну продукцію. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовними вимогами витребувати у відповідача вугільну продукцію відповідно до специфікації № 10 шляхом її примусового вилучення та зобов`язати останнього здійснити поставку вугільної продукції відповідно до специфікацій № 7 та № 8.
Колегією суддів встановлено, що зі змісту специфікації № 7 та 03.06.2019 до договору поставки № 1/03-19 від 01.03.2019 вбачається, що поставка вугілля марки Г(Г2) (0,1-3), в кількості 2000 тонн, ціною за 1 тонну 300 грн, вартістю 600  000, грн, на умовах 100% попередньої оплати, здійснюється за місцем поставки: Львівська обл., Сокальський р-н, с. Сілець ПАТ "Львівська вугільна компанія"; строк поставки - протягом 5 календарних днів, починаючи з наступного дня після здійснення попередньої оплати. 
Також зі змісту специфікації № 7 та 03.06.2019 до договору поставки № 1/03-19 від 01.03.2019 вбачається, що поставка шламу вуглевмісного, в кількості 14800 тонн, ціною за 1 тонну 20,00 грн, вартістю 296  000,00 грн, на умовах 100% попередньої оплати, здійснюється за місцем поставки: залізничний тупик № 23 та/або залізничний тупик № 27, які знаходяться на території ПАТ "Львівська вугільна компанія" Львівська обл., Сокальський р-н, с. Сілець; строк поставки - протягом 5 календарних днів, починаючи з наступного дня після здійснення попередньої оплати. 
Таким чином, позивач та відповідач визначили місце здійснення постачання товару саме склад третьої особи.
Згідно долучених до матеріалів договорів оренди, колегія суддів встановила, що відповідно до умов п. 1.1. договору оренди №11/05 від 02.05.2019 (далі - договір № 11/05), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДВУГЛЕПРОМ" та Публічним акціонерним товариством "Львівська вугільна компанія", останній передав відповідачу в строкове платне користування земельні площатки без покриття (надалі об`єкт/орендоване майно) за адресою: с. Сілець, Сокальський район, Львівська область (територія ПАТ "Львівська вугільна компанія", а відповідач зобов`язувався прийняти та сплачувати орендну плату та після припинення цього договору повернути орендоване майно третій особі в належному стані.
Пунктом 2.2.3 договору № 11/05 третя особа зобов`язана не чинити  перешкод відповідачу у користуванні орендованим майном
Строк дії договору становить до 31.12.2020 (п. 6.1. договору №11/05).
Колегія суддів зазначає, що саме договір оренди №11/05 від 02.05.2019 є правовою підставою, для користування відповідачем складом на території третьої особи.
Також колегія судів звертає увагу на те, що третя особа не була стороною договору поставки №1/03-19 від 01.03.2019, тому будь-яких обов`язків, щодо виконання договірних зобов`язань в рамкам даного договору на неї не було покладено.
Крім цього, як вбачається з матеріалів справи позивач та відповідач не  претендують та/або не претендували саме на майно третьої особи, яке знаходиться на території її складів.
Колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутність майна, яке належить позивачу на підставі договору поставки від 01.03.2019 №1/03-19 на території складу третьої особи не може слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції 
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення, що є предметом оскарження. 
Доводи скаржника по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.
Інші аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведене вище.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Висновки за результатами апеляційної скарги
За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у даній справі прийнята з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи та дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.
Судові витрати
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 у справі №910/7961/19 - без змін.
Матеріали справи №910/7961/19 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 10.06.2020.

Головуючий суддя                                                            І.А. Іоннікова 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                Т.І. Разіна