ПОСТАНОВА
Іменем України

17 червня 2020 року 
Київ
справа №619/489/17
адміністративне провадження №К/9901/17507/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу №619/489/17
за позовом  ОСОБА_1 
до Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області
про  визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на додаткову постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року (колегія у складі: головуючого судді Тацій Л.В., суддів: Подобайло З.Г., Григорова А.М.), -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у порушенні п. 11 ч. 2 ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; поновити її порушене право на отримання пенсії, зобов`язавши відповідача проводити (поновити) виплату пенсії з 27 вересня 2016 року. 
2. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що пенсійні виплати їй повинні призначатись та проводитись з 27.09.2016, тобто з моменту звернення з заявою до Пенсійного фонду, на підставі документів, які містилися в уже сформованій на той час пенсійній справі. В результаті бездіяльності відповідача позивач тривалий час була позбавлена пенсійного забезпечення від держави.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року по справі № 619/489/17 позов залишено без задоволення.
4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 травня   2017 року постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року по справі № 619/489/17 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, яка виразилась у порушенні п. 11 ч. 2 ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Поновлено порушене право ОСОБА_1 на отримання пенсії, зобов`язавши Дергачівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області проводити виплату пенсії з 27 вересня 2016 року.
5. Додатковою постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (код ЄДРПОУ 40383690, вул. Залізнична, 31, м. Дергачі, Харківська область, 62301) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
6. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд апеляційної інстанції  виходив з того, що враховуючи вимоги ст. 168 КАС наявні підстави для винесення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь позивача документально підтверджених витрат зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 640,00 грн.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. У листопаді 2017 року Дергачівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на додаткову постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року, в якій просить скасувати додаткову постанову апеляційного суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог за заявою ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
8. В обґрунтування своїх вимог, скаржник зазначив про те, що судом апеляційної інстанції при вирішенні питання щодо стягнення з відповідача судових витрат не прийнято до уваги, що згідно з ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду України на цілі не передбачені цим Законом. А також скаржник звертає увагу, що ОСОБА_1 до суду не надала документів, що підтверджують будь-які витрати, пов`язані з розглядом судової справи.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
9.  Вищий адміністративний суд України ухвалою від 15 листопада 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області.
10. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
11. Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
12. На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
13. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2018, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя     Гімон М.М., судді: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю., справу передано головуючому судді.
14. У зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Гімона М.М., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 12.06.2019 №728/0/78-19, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2019, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Рибачук А.І., Тацій Л.В.
15. У зв`язку з постановленням Верховним Судом 11.06.2020 ухвали №К/9901/17507/18 про відведення судді Тацій Л.В., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 12.06.2020 №965/0/78-20, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2020, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Рибачук А.І., Стрелець Т.Г.
16. Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2020 року справу призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження з 15 червня 2020 року.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
17. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі - в редакції, що діяла до 15.12.2017) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
18. За правилами п. 5 ч. 1 ст. 161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
19. Відповідно до ч. 2 ст. 168 КАС України питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.
20. Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
21. Судом апеляційної інстанції було переглянуто в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції, проте не вирішено питання про судові витрати, що дає підстави для ухвалення додаткового судового рішення.
22. Враховуючи викладене, ухвалення Харківським апеляційним адміністративним судом додаткової постанови щодо судових витрат узгоджується з вищенаведеними нормами процесуального законодавства.
23. Відповідно до ч. 1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
24. Проаналізувавши наведені правові норми, Верховний Суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
25. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем у справі сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн, що підтверджується квитанцією від 22.02.2017 року (а.с. 11).
26. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Верховного Суду вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про законність та обґрунтованість заяви позивача про стягнення на її користь судового збору та наявність підстав для задоволення такої заяви та прийняття додаткової постанови.
27. Посилання скаржника на те, що інших документів, що підтверджують будь-які витрати, пов`язані з розглядом судової справи (документально підтверджені витрати на правову допомогу, витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду та інше) ОСОБА_1 до суду не надала, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки судом апеляційної інстанції стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача лише витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову, а стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи заявником взагалі не заявлялося.
28. Також, колегія суддів Верховного Суду вважає, що посилання скаржника на положення ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень ч. 1 ст. 94 КАС України, а тому не впливають на правильність оскарженого судового рішення.
29. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що додаткова постанова суду апеляційної інстанції у цій справі є законна та обґрунтована і не підлягає скасуванню.
30. У відповідності до частини першої статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
31. Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.
Додаткову постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від               17 жовтня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
Т.Г. Стрелець 
 А.І. Рибачук ,
Судді Верховного Суду