ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Постанова
Іменем України
22 квітня 2020 року м. Херсон
справа № 661/4355/19
провадження № 22-ц/819/693/20
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:
головуючого - Радченка С.В.,
суддів:  Бездрабко В.О., Вейтас І.В.,
секретар: Кутузова А.В.
представник позивача - голова Міської організації вільної профспілки працівників освіти і науки м. Нова Каховка - Захарченко Тамара Миколаївна,
позивач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні апеляційну скаргу  Міської організації вільної профспілки працівників освіти і науки м. Нова Каховка на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2020 року, ухваленого під головуванням судді Матвєєвої Н.В., у справі за позовом Міської організації вільної профспілки працівників освіти і науки м. Нова Каховка в інтересах ОСОБА_1 до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10 Новокаховської міської ради Херсонської області, директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10 Новокаховської міської ради Херсонської області - Рєзнікова В`ячеслава Вадимовича про стягнення заробітної плати,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції
У вересні 2019 року Новокаховська міська організація вільної профспілки працівників освіти і науки м. Нова Каховка звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1  з позовом обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_1 працює вчителем початкових класів у загальноосвітній школі I-III ступенів №10 Новокаховської міської ради з 01.09.1987 року. У 2017 році за наказом № 75 к/тр від 25.05.2017 року їй надавалася планова відпустка з 15.07.2017 року до 18.09.2017 року. ОСОБА_1 з`ясувавши, що в неї є невикористана соціальна відпустка за минулі роки, написала заяву 06.06.2017 року про надання їй такої відпустки, на підставі поданої заяви у наказі № 75 к/тр директора школи було додано абзац, в якому встановлювалося, що вчителю за його заявою з 12.06.2017 року по 14.07.2017 року надається соціальна відпустка, планова з 15.07.2017 року до 18.09.2017 року. В цей же день, 06.06.2017 року, ОСОБА_1 написала заяву про перенесення щорічної відпустки у зв`язку з профспілковим навчанням, яке відбулося з 12.06.2017 року до 22.06.2017 року, посилаючись на ст.11 п.2 пп.2 Закону України «Про відпустки» та наказ міського відділу освіти № 116-к/тр від 02.06.2017 року. Цією ж заявою ОСОБА_1 вказувала, що у неї є невикористана соціальна відпустка за 2004, 2005, 2006, 2007 роки по 7 днів за кожний рік та 4 дні за 2008 рік в загальній кількості 32 дні і просила перенести початок соціальної відпустки та надати її з 23.06.2017 року до 25.07.2017 року у кількості 32 дні, а з 26.07.2017 року по 08.08.2017 року надати їй щорічну планову відпустку, решту відповідно до ст. 24 абз. 4 Закону України «Про відпустки» замінити грошовою компенсацією. Директор школи задовольнила заяву частково, що підтверджується довідкою № 09/20-4-1 від 10.01.2018 року про нарахування заробітної плати, початок відпустки перенесено, але право на отримання компенсації на невикористану відпустку не задоволено, відповідний наказ не видано. Не отримавши наказу директора школи про внесення змін у наказ № 75 к/тр від 25.05.2017 року, ОСОБА_1 повідомила директора школи заявою від 07.06.2017 року, що на роботу вона вийде з відпустки 09.08.2017 року, як це було зазначено в її заяві від 06.06.2017 року. Загальна кількість днів невикористаної відпустки з 23.06.2017 року до 08.08.2017 року складає 46 днів. 07.06.2017 року ОСОБА_1 отримала лист № 74, в якому директор школи повідомила ОСОБА_1 що вона отримала талон на відпустку і що компенсація за соціальну відпустку виплачується у разі звільнення працівника. 07.06.2017 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до директора школи, в якій підтвердила своє бажання, визначене у заяві від 06.06.2017 року. 07.06.2017 року ОСОБА_1 вказала на те, що графік відпусток не погоджений з вільною профспілкою, також зазначила про її законне право щодо перенесення щорічної відпустки відповідно до ст.80 КЗпП України, та наголосила, що не просила виплатити їй компенсацію за соціальну відпустку. Листом № 75 від 09.06.2017 року директор школи повідомила про погодження графіку відпусток із трудовим колективом та зазначила про продовження соціальної відпустки на 32 дні і вихід на роботу ОСОБА_1 19.09.2017 року. 13.06.2017 року ОСОБА_1 звернулася до начальника відділу освіти, із заявою, в якій просила задовольнити її прохання про надання відпустки та виплати компенсації за її частину і надати юридичну консультацію директору школи. Листом № 01-12/1064 від 20.06.2017 року начальник відділу освіти повідомив ОСОБА_1 , що направив лист до директора школи щодо надання їй відпустки та виплати компенсації за її частину. 11.08.2017 року ОСОБА_1 знову звертається із заявою до начальника відділу освіти та директора школи, в якій наголошує на її право на отримання компенсації за частину невикористаної відпустки. Також зазначає про те, що 10.08.2017 року директор була присутня в школі і ОСОБА_1 повідомила, що відповідно до своєї заяви від 06.06.2017 року знаходиться на роботі з 09.08.2017 року, просила не порушувати чинне законодавство. Також ОСОБА_1 просила директора школи відкликати її з відпустки та видати наказ, але директор школи не зробила цього, тому ОСОБА_1 просила начальника відділу освіти зобов`язати директора школи протабелювати її з дня виходу з відпустки, а саме з 09.08.2017 року, нарахувати заробітну плату за серпень 2017 року, починаючи з 09.08.2017 року. 14.08.2017 року вх.№258 ОСОБА_1 звернулася до директора школи з проханням надати розрахунки її заробітної плати за час відпустки, вказавши суму доплати за частину невикористаної відпустки. Також, 14.08.2017 року ОСОБА_1 подає заяву вх. № 257 про її участь за наказом № 295 від 14.08.2017 року відділу освіти Новокаховської міської ради, у складі комісії з прийому навчальних закладів до нового навчального року з 15.08.2017 року по 17.08.2017 року включно, наголошуючи на тому, що в цей час буде відсутня на робочому місці через виконання громадських обов`язків. Листом від 14.08.2017 року директор школи відповідає, що немає підстав для табелювання ОСОБА_1 з 09.08.2017 року та нарахування їй заробітної плати за цей період, бо наказу про вихід ОСОБА_1 на роботу немає. Таким чином, директор школи підтвердила умисне невиконання нею своїх функціональних обов`язків, а саме не видання наказу за заявою ОСОБА_1 від 06.06.2017 року про вихід на роботу 09.08.2017 року. 22.11.2017 року ОСОБА_1 знову звернулася до директора школи із заявою, в якій просить повідомити, коли їй буде виплачена компенсація за частину невикористаної відпустки. Листом № 179 від 28.11.2017 року директор повідомив, що грошову виплату за 32 дні соціальної відпустки, за 9 днів участі у профспілковому семінарі навчанні та за роботу у складі комісії міськво з прийому навчальних закладів кошти отримано і ОСОБА_1 мала вийти на роботу 19.09.2017 року. В той же час, посилаючись на виробничу необхідність відкликає ОСОБА_1 з відпустки за наказом № 99 к/тр від 30.08.2017 року з 01 вересня 2017 року.
       31.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася до директора школи з проханням надати копію наказу № 99 від 30.08.2017 року для оскарження, але заява залишилася без відповіді. 30.11.2017 року ОСОБА_1 знову звернулася із заявою до директора школи, в якій нагадала, що їй не виплачена компенсація за частину невикористаної відпустки і 05.12.2017 року отримала відповідь про те, що ОСОБА_1 не відкликали із планової відпустки. 05.01.2018 року позивачка звернулася із заявою до головного бухгалтера ЗОШ № 10 і просила надати довідку по заробітній платі за червень, липень, серпень 2017 року із зазначенням суми за її призначення. 10.01.2018 року ОСОБА_1 отримала службову записку від бухгалтера, з якої вбачається, що гроші за 32 дні соціальної відпустки та за 56 днів планової відпустки, за 9 днів участі у профспілковому семінарі-навчанні виплачені, але не вказано про оплату праці з 09.08.2017 року до 31.08.2017 року відповідно до її заяви від 06.06.2017 року. 10.01.2018 року позивачка звернулася до начальника відділу освіти з проханням взяти пояснення у директора школи з якої причини не складено табель обліку робочого часу, відпрацьованого нею з 09.08.2017 року до 31.08.2017 року, та просила забезпечити нарахування і виплату їй заробітної плати за вказаний період. 15.01.2018 року директор школи повідомляє начальнику освіти про те, що ОСОБА_1 вийшла на роботу 09.08.2017 року і виконує роботу за покладеними обов`язками. Листом № 01-12/2603 від 29.01.2018 року начальник відділу освіти зазначає, що у бухгалтера ЗОШ № 10 не було наказу про вихід ОСОБА_1 з 09.08.2017 року, тому заробітна плата їй не нарахована. 18.07.2018 року в черговий раз ОСОБА_1 звертається до начальника відділу освіти із заявою в якій просила вирішити питання стосовно виплати їй заборгованості по заробітній платі за період з 09.08.2017 року по 31.08.2017 року та долучила табель обліку робочого часу за серпень 2017 року, складений нею особисто, оскільки ні директор школи, ні начальник відділу міськвно не склали табель обліку робочого часу за серпень 2017 року з урахуванням відпрацьованого нею часу з 09.08.2017 року до 31.08.2017 року. Вважає, що вона мала право на оплату її праці за період з 09.08.2017 року до 31.08.2017 року, проте її права порушені відділом освіти та директором ЗОШ № 10: не видано наказ про виплату їй компенсації за невикористану частину відпустки, не внесено зміни в наказ про відпустку, в якому б мала бути змінена дата виходу на роботу з 19.09.2017 року на 09.08.2017 року, порушення продовжувалися після виходу на роботу 09.08.2017 року шляхом нетабелювання ОСОБА_1 з 09.08.2017 року до 31.08.2017 року, що є порушенням ст.21 КзпП України, Закону України «Про оплату праці», ст. 8,43,68 Конституції України.
Посилаючись на наведене, просили стягнути із загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10 Новокаховської міської ради на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 09.08.2017 року до 31.08.2017 року в сумі 7790,88 грн.
Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не виконуючи наказ директора школи про надання відпустки, не отримавши згоди директора школи на вихід на роботу, самовільно перервала відпустку і вийшла на роботу. Тому вказаний період часу оплачений їй як основна щорічна відпустка, і підстав для стягнення за вказаний період заробітної плати немає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

 Не погоджуючись з рішенням суду Міська організація вільної профспілки працівників освіти і науки м. Нова Каховка в інтересах  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального законодавства. Посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив докази та обставини по справі. Зокрема посилається, що суд дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 самовільно вийшла на роботу, оскільки вона повідомила роботодавця, що стала до роботи. Крім того зазначають про те, що ОСОБА_1 було незаконно відмовлено в грошовій компенсації за невикористану відпустку.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Письмовий відзив на апеляційні скарги до суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
Наказом № 295 від 15.08.2017 року відділу освіти Новокаховської міської ради, затверджено комісію по перевірці готовності дошкільних, загальноосвітніх, шкільних закладів міста до початку 2017-2018 навчального року у складі в тому числі і ОСОБА_2 - заступника голови міської організації вільної профспілки працівників освіти та науки (за згодою). Відповідно до відповіді відділу освіти Новокаховської міської ради від 06.08.2017 року на запит  ОСОБА_1 слідує, що з 2000-2016 року їй надавалися планові основні відпустки по 56 календарних днів та додаткові відпустки, окрім 2003-2004, 2004-2005, 2005-2006, 2006-2007, 2015-2016 року. 21.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до директора школи із заявою про виплату компенсації за невикористану відпустку 2016-2017 року. З відповіді директора школи № 10 від 28.11.2017 року на звернення ОСОБА_1 слідує, що за соціальну відпустку 2004, 2005, 2006, 2007 років по 7 днів та 2008 рік - 4 дні (всього 32 дні) ОСОБА_1 виплачено грошові кошти. За планову відпустку 2016-2017 року (56 днів), за участь у профспілковому семінарі навчанні (9 днів), за роботу у складі комісії міськво з прийому навчальних закладів (з 15.08-18.08.2017), грошові кошти виплачені. У зв`язку з виробничою необхідністю ОСОБА_1 було відкликано з відпустки за наказом № 99 к/тр від 30.08.2017 року з 01 вересня 2017 року. 31.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася до директора ЗОШ №10 Новокаховської міської ради із заявою про надання копії наказів № 98 к/тр та № 99 к/тр від 30.08.2017 року. 10.01.2018 року ОСОБА_1 звернулася до начальника відділу освіти Новокаховської міської ради із заявою про надання документу про нарахування і виплату їй компенсації за невикористану відпустку, з`ясування причини не табелювання її роботи з 09.08.2017 року, причини її відкликання з відпустки без її згоди. У відповіді начальнику відділу освіти Новокаховської міської ради директор школи №10 вказала, що ОСОБА_1 самостійно вийшла на роботу з 09.08.2017 року, адміністрація школи перебувала у відпустці, необхідності у виході на роботу вчителя не було. З відповіді відділу освіти Новокаховської міської ради ОСОБА_1 від 29.01.2018 року вбачається, що відділ освіти Новокаховської міської ради провести перерахунок заробітної плати не має повноважень, у зв`язку з тим, що на виконання рішення № 37 від 10.12.2015 року «Про оптимізацію роботи із забезпечення ефективного використання коштів бюджетними установами (закладами) Новокаховської міської ради» заклади загальної середньої освіти з 01.12.2015 року переведено на самостійне ведення бухгалтерського обліку. Відділ освіти Новокаховської міської ради має повноваження лише на здійснення фінансового контролю щодо правильності нарахування та відрахування заробітної плати. У зв`язку з тим, що наказу на вихід на роботу ОСОБА_1 09.08.2017 року у головного бухгалтера ЗОШ № 10 не було, заробітна плата ОСОБА_1 не нараховувалася. Із службової записки наданої ОСОБА_1 головним бухгалтером школи 04.09.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 за червень-липень 2017 року нараховано та виплачено за 14 робочих днів, 56 календарних днів щорічної відпустки, 32 дні соціальної відпустки відповідно 29 648,37 грн. та 12 882,24 грн., утримані податки, у серпні 2017 року нараховано за 9 робочих днів - 4382,40 грн., утримані податки.
18.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до начальника відділу освіти Новокаховської міської ради із заявою про вирішення питання щодо заборгованості по заробітній платі з 09.08.2017 року до 31.08.2017 року, окрім 15.08-18.08.2017 року.
Згідно наказу № 98 к/тр від 30.08.2017 року ЗОШ I-III ступенів Новокаховської міської ради, наказано протабелювати учителю початкових класів ОСОБА_1 15.08, 16.08, 17.08, 18.08.2017 року на виконання наказу відділу освіти Новокаховської міської ради від 03.04.2017 року «Про підготовку закладів та установ освіти до роботи в новому навчальному 2017-2018 році та осінньо зимовому періоді». 14.08.2017 року ОСОБА_1 повідомила директора школи про відсутність з 15.08.2017 року по 17.08.2017 року у зв`язку з участю в складі комісії міськвно з прийому навчальних закладів до нового навчального року. 11.08.2017 року голова ПО ВПОН ОСОБА_1 звернулася до директора шкоди № 10 із заявою про надання розрахунку із заробітної плати за час відпустки із вказівкою суми компенсації за невикористану відпустку. 11.08.2017 року ОСОБА_1 , як голова ПО ВПОН, звернулася до начальника відділу освіти Новокаховської міської ради із заявою, в якій просила зобов`язати директора школи, або особу, яка виконує ці обов`язки, протабелювати її з дня виходу з відпустки, з 09.08.2017 року, нарахувати заробітну плату за серпень з 09.08.2017 року, та з інших питань. З відповіді директора школи Коткіної Т.В. учителю початкових класів ЗОШ № 10 ОСОБА_1 на її заяву від 06.06.2017 року, вбачається, що відповідно до графіку відпусток відпустка ОСОБА_1 запланована із 12.06.2017 року до 07.08.2017 року, відпустку ніхто не переносив, раніше не використану відпустку можливо використати у будь-який час протягом календарного року, компенсація за соціальну відпустку виплачується у разі звільнення працівника.
В своїй заяві від 06.06.2017 року ОСОБА_1 просила перед наданням планової щорічної відпустки надати раніше невикористану соціальну відпустку за минулі роки з 23.06.2017 року до 25.07.2017 року та планову відпустку з 26.07.2017 року до 08.08.2017 року, решту відповідно до Закону України «Про відпустки», замінити грошовою компенсацією. З довідки міської організації вільної профспілки працівників освіти і науки від 08.07.2019 року, слідує, що ОСОБА_1 є членом міської організації вільної профспілки працівників освіти та науки м. Нова Каховка, 22.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася за захистом свої порушених прав до Голови міської організації вільної профспілки працівників освіти і науки м. Нова Каховка Захарченко Т.М. та просила звернутися до суду з позовом про стягнення заробітної плати. З копії трудової книжки ОСОБА_1 слідує, що вона з 01.09.1987 року переведена в СШ № 10 на посаду учителя початкових класів. 05.01.2018 року ОСОБА_1 просила головного бухгалтера ЗОШ № 10 надати довідку по заробітній платі за червень серпень 2017 року, на що отримала службову записку. 07.06.2017 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до директора школи і просила перенести щорічну відпустку у зв`язку із тим, що термін семінару навчання співпадає із початком відпустки. В своїй заяві від 07.06.2017 року ОСОБА_1 звертаючись до директора школи № 10 вказала, що з графіком надання планових відпусток вона ознайомлена, але графік не узгоджений із вільною профспілкою, соціальна відпустка немає строку давності і компенсацію за соціальну відпустку вона не просила. 19.09.2017 року директором школи ОСОБА_1 надано відповідь про те, що графік відпусток погоджений із головою трудового колективу, щорічна планова відпустка надається їй у період з 12.06.2017 року до 07.08.2017 року, буде подовжена у зв`язку із участю в профспілковому семінарі-навчанні, соціальна відпустка складає 32 дні, тому планова щорічна відпустка подовжується до 18.09.2017 року, вихід на роботу 19.09.2017 року. 12.06.2017 року позивачка звернулася до начальника відділу освіти Новокаховської міської ради, в якій просила надати відпустку та надати виплату компенсації за її частину. 20.06.2017 року начальником відділу освіти надано відповідь про направлення її листа до директора школи та роз`яснено про неможливість здійснення розрахунків по її заробітній платі бухгалтерією відділу освіти. 30.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до директора ЗОШ № 10 Новокаховської міської ради, в якій повідомила, що вийшла на роботу 09.08.2017 року і працювала з 08.00 год. до 14.00 год., тому просила надати компенсацію за невикористану відпустку. У відповіді від 05.12.2017 року директор школи зазначила, що ОСОБА_1 з 09.08.2017 року на роботу ніхто не викликав, бо не було такої необхідності, і наказу з цього приводу немає. У відповідь на запит позивачки від 14.08.2017 року № 262, директор школи зазначила, що підстав для табелювання ОСОБА_1 з 09.08.2017 року та нарахування заробітної плати немає, їй нарахована заробітна плата за 56 календарних днів основної планової відпустки та 32 дні соціальної відпустки.
Наказом № 75 к/тр від 15.05.2017 року, ЗОШ № 10 1-3 ступенів Новокаховської міської ради, ОСОБА_1 надано планову щорічну відпустку з 15.07.2017 року до 18.09.2017 року. 56 календарних днів, соціальну відпустку з 12.06.2017 14.07.2017 року (32 дні).
З розрахунку соціальної відпустки ОСОБА_1 слідує, що їй нараховано 12 882,24 грн. за соціальну відпустку. З розрахунку відпускних ОСОБА_1 слідує, що їй нараховано 22 543,92 грн. за планову щорічну основну відпустку тривалістю 56 календарних днів. Згідно із наказом № 116 к/тр відділу освіти Новокаховської міської ради від 02.06.2017 року, ОСОБА_1 звільнено від виконання трудових обов`язків у зв`язку із участю у профспілковому семінарі навчанні з 12.06.2017 року по 16.06.2017 році та з 19.06. по 22.06.2017 року із збереженням заробітної плати.
Відповідно до наказу № 99 к/тр від 30.08.2017 року ЗОШ № 10 Новокаховської міської ради ОСОБА_1 відкликано з відпустки у зв`язку із виробничою необхідністю, початком навчально виховного процесу з 01.09.2017 року, невикористану частину відпуски (22 календарних дні) надати під час канікулярного періоду. З історії по картковому рахунку ОСОБА_1 за 2017 рік слідує, що 14.06.2017 року на її картковий рахунок надійшли кошти в сумі 23 851,89 грн., 07.07.2017 року 10 370, 21грн., 23.08.2017 3527,83 грн. Відповідно до графіка планових відпусток за 2017 рік ЗОШ № 10, слідує, що відпустка ОСОБА_1 запланована з 12.06.2017 року до 07.08.2017 року, з графіком ОСОБА_1 ознайомлена та зазначила, що графік не погоджений із профспілкою. Представником відповідача надано суду бухгалтерську довідку, відповідно до якої ОСОБА_1 перераховано на картку 14.06.2017 року заробітну плату за червень 2017 року, в тому числі відпускні за 56 календарних днів, матеріальну допомогу на оздоровлення всього в сумі 28 851,89 грн., у липні 2017 року ОСОБА_1 нараховано соціальну відпуску у кількості 32 календарних дня -12 882,24 грн., перераховано на картку 07.07.2017 року 10 370,21 грн., та залишок індексації 15,04 грн. 27.07.2017 року, також ОСОБА_1 нараховано за 9 робочих днів червня 2017 року 4382,40 грн. та перераховано на картку 3527,83 грн. За наказом №98 к/тр від 30.08.2017 року ОСОБА_1 здійснювалося табелювання чотирьох днів серпня 2017 року, нараховано у вересні 2017 року і отримано коштів 26.09.2017 року в розмірі 1947,73 грн. Також у вересні 2017 року виплачено аванс 14.09.2017 року 2993,27 грн. і 26.09.2017 року зарплату 6532,94 грн. Сума отриманих відпускних за 22 днів невикористаної відпустки становить 8856,54 грн., отримані кошти за невикористану відпустку ОСОБА_1 не повернуто і керівництвом школи із заробітної плати учителя не утримано. До бухгалтерської довідки долучені табелі обліку робочого часу ОСОБА_1 за червень серпень 2017 року, відповідно до яких ОСОБА_1 працювала в червні 2017 року 6 робочих днів, в липні 2017 року - 0 днів, в серпні 2017 року з урахуванням корегуючого табелю 4 дні, в вересні 2017 року - 21 день.
Відповідно до відомості по нарахуванню коштів № 94 по ЗОШ № 10 за вересень 2017 року, ОСОБА_1 виплачено заробітну плату в сумі 6532,94 грн., аванс 2993,27 грн.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що  не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Відповідно до ст.21 КзпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Частиною 1 статті 94 КЗпП передбачено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Частиною 1 статті 115 КЗпП передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Згідно із ст. 139-142 КзпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Відповідно до ст.11, 24 Закону України «Про відпустки», щорічна відпустка на вимогу працівника повинна бути перенесена на інший період у разі: 1) порушення власником або уповноваженим ним органом терміну письмового повідомлення працівника про час надання відпустки (частина десята статті 10 цього Закону); 2) несвоєчасної виплати власником або уповноваженим ним органом заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки (частина перша статті 21 цього Закону).
Щорічна відпустка повинна бути перенесена на інший період або продовжена в разі: 1) тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку; 2) виконання працівником державних або громадських обов`язків, якщо згідно з законодавством він підлягає звільненню на цей час від основної роботи із збереженням заробітної плати; 3) настання строку відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами; 4) збігу щорічної відпустки з відпусткою у зв`язку з навчанням.
Щорічна відпустка за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, як виняток, може бути перенесена на інший період тільки за письмовою згодою працівника та за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) або іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом у разі, коли надання щорічної відпустки в раніше обумовлений період може несприятливо відбитися на нормальному ході роботи підприємства, та за умови, що частина відпустки тривалістю не менше 24 календарних днів буде використана в поточному робочому році.
У разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом. Якщо причини, що зумовили перенесення відпустки на інший період, настали під час її використання, то невикористана частина щорічної відпустки надається після закінчення дії причин, які її перервали, або за згодою сторін переноситься на інший період з додержанням вимог статті 12 цього Закону.
Забороняється ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд, а також ненадання їх протягом робочого року особам віком до вісімнадцяти років та працівникам, які мають право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами чи з особливим характером праці.
У разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості.
У разі переведення працівника на роботу на інше підприємство грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, на яке перейшов працівник.
За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні. Відповідно до п.1-5 Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам, затвердженого ПКМУ № 346 від 14.04.1997 року, право на щорічну основну відпустку мають керівні працівники навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічні, науково-педагогічні працівники та наукові працівники, які перебувають у трудових відносинах з установами, організаціями, підприємствами (далі - установи) незалежно від форм власності та їх галузевої належності.
Керівним, педагогічним, науковим і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів щорічна основна відпустка повної тривалості, визначеної в додатку до цього Порядку, у перший та наступні роки надається у період літніх канікул незалежно від часу прийняття їх на роботу. Графік надання відпусток педагогічним працівникам складається з урахуванням можливості проведення регулярних консультацій для учнів, складання іспитів якими перенесено на осінь. За бажанням керівних працівників навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічних, науково-педагогічних працівників та наукових працівників частина щорічної основної відпустки, якщо вона надається за 1996 - 1997 і наступні робочі роки, замінюється грошовою компенсацією за можливості забезпечення їх у відповідний період роботою. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної основної відпустки не повинна бути менша ніж 24 календарних дні.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що наказом директора школи ОСОБА_1 була надана відпустка з 12.06.2017 року до 18.09.2017 року, в період з 09.08.2017 року до 31.08.2017 року позивачка мала перебувати у відпустці, зазначений наказ ОСОБА_1 не оскаржила, докази про виконання нею функціональних обов`язків учителя початкових класів та необхідність виходу на роботу з 09.08.2017 року вона не надала, наказ про відкликання її з відпустки 09.08.2017 року відсутній. Таким чином ОСОБА_1 не виконуючи наказ директора школи про надання відпустки, не отримавши згоди директора школи на вихід на роботу з 09.08.2017 року самовільно перервала відпустку і вийшла на роботу. В подальшому наказом від 30.08.2017 року ОСОБА_1 була відкликана з відпустки з 01.09.2017 року, проте вказаний наказ ОСОБА_1 також не оскаржила і погодилася з ним. Перенесення щорічної основної відпуски має бути здійснено за згодою працівника і роботодавця, згоди директора школи не було, що підтверджується відсутністю наказу про внесення змін до наказу, яким на це надано відпустку ОСОБА_1 . Оскільки відсутні докази роботи ОСОБА_1 у період з 09.08.2017 року до 15.08.2017 року та з 19.08.2017 року до 31.08.2017 року, ОСОБА_1  в порушення ст.140-149 КЗпП України вийшла на роботу, не отримавши наказу директора школи про припинення відпустки, тому вказаний період часу оплачений їй як основна щорічна відпустка, і підстав для стягнення за вказаний період заробітної плати не вбачається.
Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що ОСОБА_1 вийшла на роботу 09.08.2017 року, без наказу про її відкликання чи припинення відпустки. Період з 09.08.2017 року по 31.08.2017 року їй оплачений, як основна щорічна відпустка. Згідно наданих відповідачем бухгалтерських довідок борг відповідача перед позивачем за 2017 рік відсутній, а тому дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення заробітної плати за вказаний період.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду. Докази та обставини, на які посилається представник Міської організації вільної профспілки працівників освіти і науки м. Нова Каховкав апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду попередньої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

       Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Міської організації вільної профспілки працівників освіти і науки м. Нова Каховка залишити без задоволення, а рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 23 квітня 2020 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

І.В. Вейтас