П О С Т А Н О В А
                                        І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
27 травня 2020року                                                                                  м. Київ
         
 Справа № 361/3391/19
  Провадження: № 22-ц/824/6347/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., 
суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.
секретар Гулієв М.Д.о,
 
 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Дударенко Анни Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 
на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Селезньової Т.В.,
 у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Броварської міської ради Київської області про виділ частки в натурі,
                                                 в с т а н о в и в :
 
В травні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони та відповідач ОСОБА_1 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 . 1/2 частка житлового будинку А-1 житловою площею 71,5 кв.м з відповідними надвірними будівлями: літня кухня-сарай, вбиральня, гараж з погребом, колодязь, огорожа, належить їм, позивачам, на підставі договору купівлі-продажу будинку від 05.08.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №4366  по 1/4 частці кожному. ОСОБА_1 успадкувала іншу частину будинку з надвірними будівлями і спорудами після смерті ОСОБА_4 . Починаючи з 1985 року між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким належало по Ѕ частині будинку кожному, склався певний порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 20.11.1985 року, будинок поділений на дві квартири: квартира 1 загальною площею 41,6 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, квартира 2 загальною площею 59,0 кв.м, житловою площею 45,9 кв.м. Квартира 1 належала ОСОБА_4 , а квартира 2 - ОСОБА_5 . Також була поділена і земельна ділянка. Рішенням Виконкому Броварської міської ради народних депутатів від 23.07.1984 року №265 ОСОБА_5 дозволили прибудувати до його частини житлового будинку веранду розміром 1,76*6,90 м, житлова площа 35,7 кв.м, корисна площа 67,10 кв.м. Рішенням Виконкому Броварської міської ради народних депутатів від 20.09.1988 року №226 ОСОБА_5 , проживаючому по АДРЕСА_1 , надали дозвіл оформити технічну документацію на самовільне переобладнання передньої в житлову кімнату площею 10,2 кв.м, прибудовану частину кухні площею 7,90 кв.м. та оформити самовільно побудований гараж розміром 5,90*3,0 м на червоній лінії вулиці, погреб, туалет, враховуючи подальше відчуження частини будинку. Житлова площа 45,9 кв.м, корисна площа 67,10 кв.м. 10.04.1998 року ОСОБА_5 належну йому 1/2 частину вказаного житлового будинку з узаконеними добудовами і перебудовами подарував своєму сину ОСОБА_6 , який 05.08.1999 року за договором купівлі-продажу відчужив її позивачам. Позивачі приватизували частину земельної ділянки у спільну сумісну власність, а ОСОБА_1 приватизувала належну їй частину земельної ділянки.
Оскільки вирішити питання поділу будинку в натурі між ними, позивачами, та ОСОБА_1 шляхом укладення нотаріального договору неможливо, просили суд виділити їв в натурі приміщення житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що позначені у технічному паспорті від 23.10.2018 року, виготовленому ТОВ «Укрінвентарексперт», як квартиру 2 загальною площею 158,3 кв.м, житловою площею 72,2 кв.м, а саме:
-                Приміщення І поверху: 2-І тамбур площею 3,2 кв.м; 2-1 коридор площею 4,7 кв.м; 2-2 хол площею 14,6 кв.м; 2-3 житлову площею 11,6 кв.м; 2-4 коридор площею 14,7 кв.м; 2-5 житлову площею 11,6 кв.м.; 2-6 кухню площею 14,7 кв.м; 2-7 топкову площею 3,4 кв.м; 2-8 санвузол площею 3,4 кв.м; 2-9 санвузол площею 1,0 кв.м; 2-10 житлову площею 21,8 кв.м;
-                Приміщення ІІ поверху (мансарда): 2-11 хол площею 34,2 кв.м; 2-12 житлову площею 15,5 кв.м; 2-13 житлову площею 10,7 кв.м; 2-14 санвузол площею 15,5 кв.м; а також з надвірних споруд літню кухню-гараж «Л».
Для визначення технічної можливості виділення належної частини будинку в натурі позивачі просили суд призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2020 року клопотання позивачів задоволено.
Призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Стасюк М.Ю.
На вирішення експерта поставлено наступні  питання:
1.1) яка дійсна ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1 ;
1.2) яка вартість частини будинку, що складається з приміщень, позначених у технічному паспорті від 23.10.2018 р., виготовленому ТОВ "Укрінвентарексперт", як квартира 2, загальною площею 158,3 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м., з надвірними будівлями і спорудами літня кухня гараж "Л"?
2.1) чи є технічно можливим і таким що відповідає вимогам відповідних державних будівельних норм та правил, виділити в натурі приміщення житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що позначені у технічному паспорті від 23.10.2018 р. як квартира 2 загальною площею 158,3 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м., а саме: приміщення 1 поверху: 2-1 тамбур площею 3,2 кв.м., 2-1 коридор площею 4,7 кв.м., 2-2 хол площею 14,6 кв.м., 2-3 житлова площею 12,6 кв.м., 2-4 коридор площею 2,7 кв.м. 2-5 житлова площею 11,6 кв.м. 2-6 кухня площею 14,7 кв.м. 2-7 топкова площею 3,4 кв.м., 2-8 санвузол площею 3,4 кв.м., 2-9 санвузол площею 1,0 кв.м., 2-10 житлова площею 21,8 кв.м.
- приміщення 2 поверху (масандра): 2-11 хол площею 34,2 кв.м., 2-12 житлова площею 15,5 кв.м., 2-13 житлова площею 10,7 кв.м., 2-14 санвузол площею 4,2 кв.м.
- літня кухня -гараж "Л"?
2.2) чи відповідає такий виділ ідеальній частці позивачів (1/2 від цілого домоволодіння)? У разі відступу від ідеальної частки - визначити розмір можливої компенсації.
Зобов`язано сторін надати доступ експертові для обстеження об`єкту дослідження та подати документи у разі витребування експертом, у строк п`ять днів з дня подання експертом відповідного клопотання.
Оплату експертизи покладено на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
Не погодившись із таким судовими рішенням адвокат Дударенко А.М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що призначаючи у справі будівельно-технічну експертизу суд відхилив запропоновані відповідачем питання, пославшись на те, що  відповідачем не заявлено окремого клопотання про призначення експертизи та відповідач не згоден нести відповідні витрати за запропонованими ним питаннями. Також суд виходив із того, що питання визначені судом, є достатніми для встановлення обставин, що входять до предмету доказування. На її думку такий висновок суду є помилковим, оскільки до предмету доказування у даній справі входить зясування питання чи є житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами неподільною річчю, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення, або чи є подільною у відповідності до часток усіх співвласників. ОСОБА_1 не є ініціатором позову про виділ частки в натурі, а тому вона, відповідач, не повинна доводити можливість поділу житлового будинку і нести витрати по проведенню експертизи. 
Ухвалами Київського апеляційного суду від 13 березня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах позивачів зазначила, що відповідач ОСОБА_1 з зустрічним позовом не зверталась, клопотання про призначення експертизи за запропонованим нею варіантом не подавала, а подала суду свої пояснення/ заперечення, запропонувавши поставити на вирішення будівельно-технічної експертизи свої питання. Суд першої інстанції правильно вказав, що з урахуванням меж розгляду справи і предмету доказування за пред`явленим позовом, підстав для поставлення експертам запропонованих відповідачем додаткових питань немає. Доводи скаржника щодо незастосування судом першої інстанції норм, передбачених  ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовані вимоги, суд вирішує під час ухвалення рішення відповідно до ч. 1 ст.264 ЦПК України. Апеляційний розгляд справи просила проводити за відсутності позивачів.
22 травня 2020 року до суду надійшла заява адвоката Боярової А.В.  в інтересах  ОСОБА_2 , ОСОБА_3  про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника.
В судовому засіданні адвокат Дударенко А.М. в інтересах ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, з підстав,викладених у ній, та просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Представник Броварської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому колегія суддів відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності представника відповідача. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як убачається із матеріалів справи, позивачі звернулись до суду із позовом про виділ в натурі із спільної  часткової власності належних їм часток житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами.
Постановляючи ухвалу  про призначення будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що   для з`ясування технічної можливості виділу часток у спільному майні співвласників будинку необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких неможливо встановити відповідні обставини. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно  до  положень ст.12 ЦПК  України  цивільне  судочинство  здійснюється  на  засадах  змагальності сторін. Учасники справи   мають  рівні   права щодо  здійснення  всіх   процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.  Кожна сторона повинна  довести  обставини,  які мають значення  для справи і на які вона  посилається  як на підставу  своїх вимог  або  заперечень,  крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 102 ЦПК України для дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує спеціальних знань, на підставі відповідної ухвали суду може бути призначене проведення відповідної судової експертизи.
Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України).
З аналізу наведеної норми вбачається, що експертиза може бути призначена за умови необхідності отримання висновку з питань, які потребують спеціальних знань, відсутніх у суду, за умови, що дане питання входить до предмета доказування по даній справі. 
Ще однією умовою для призначення експертизи є відсутність у справі інших висновків експертів з цього приводу або ж обґрунтованість сумнівів у таких наявних висновках.
Порядок проведення будівельно-технічної експертизи, визначено Інструкцією затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998  № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5)
Відповідно до п.11 Інструкції призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України «Про судову експертизу», «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.
Предметом будівельно-технічної експертизи, зокрема, є … визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.
Відповідно до пункту  5.1.6. Для вирішення питань щодо визначення технічної можливості розподілу (виділу частки; визначення порядку користування) об`єктів нерухомого майна (житлових будинків, квартир, об`єктів комерційного та промислового призначення) та надання варіантів такого розподілу експерту необхідно надати правовстановлювальні документи на об`єкт нерухомості, дані щодо часток співвласників, документ про приймання в експлуатацію об`єкта, матеріали технічної інвентаризації, дані щодо фактичного використання нерухомого майна.  
Пунктом 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження, зокрема, у випадку призначення судом експертизи.
Призначення судом експертизи є одним із способів збирання доказів.
Визначення питання щодо можливості поділу будинку в натурі при вирішенні спору про виділ в натурі частки будинку, який перебуває у спільній частковій власності,  має істотне значення для розгляду справи та потребує спеціальних знань.
Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про необхідність призначення у справі за позовом  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судової будівельно-технічної експертизи для з`ясування технічної можливості виділу часток у спільному майні співвласників будинку, та зупинив провадження в справі на час проведення експертизи.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.
На виконання свої процесуальних обов`язків позивачі заявили вказане клопотання.
В той же час,  ОСОБА_1 з зустрічним позовом до суду не зверталась, клопотань про призначення експертизи за запропонованим нею варіантом на підтвердження її заперечень не подавала. 
Також відповідачка не згодна нести участь у витратах по сплаті експертизи, яка призначається за клопотанням позивачів.
Дану обставину підтвердила представник відповідача в ході апеляційного перегляду справи.
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що суд залишив поза увагоюпитання, які були поставлені відповідачамиперед експертом, з огляду на те, що  відповідно до ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, визначаються судом.
Так, учасники справи мають право   запропоновувати  суду питання, роз`яснення  яких, на  їхню думку, потребує  висновку експертів. У разі відхилення      або зміни  питань, запропонованих   учасниками справи,  суд  зобов`язаний  мотивувати  таке відхилення  або зміну.
Суд першої інстанції для повного і всебічного з`ясування обставин справи, щодо яких призначається експертиза, доповнив запропоновану позивачами редакцію першого і другого питання. Запропоновані стороною відповідача питання судом вмотивовано відхилені, апеляційна скарга доводів на спростування мотивів суду не містить. 
Окрім того, інші запропоновані стороною відповідача  питання не входять до предмету доказування у даній справі.
Колегія суддів відхиляє і доводи скаржника  про те, що експертний висновок не надасть відповідь чи є житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами неподільною річчю, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення, чи є подільною у відповідності до часток усіх співвласників, оскільки такі доводи є лише припущенням скаржника.
Також не приймаються до уваги колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що  у даних правовідносинах повинні застосуватись норми ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, оскільки питання щодо застосування норм права та мотиви їх застосування суд вирішує під час ухвалення рішення по суті, а не на стадії призначення експертизи.
 Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо необхідності призначення експертизи у даній справі  та обсяг поставлених судом питань на її вирішення апеляційна скарга ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 не містить.
  Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
  Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.
 
Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 375,  381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.   
 
Повне судове рішення складено 03 червня 2020 року.
 
Головуючий                                                                                             Т.О. Невідома
 
Судді                                                                                                         Д.Р. Гаращенко
                                                                                         
                                                                                                              А.А. Пікуль