ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020 року          м.Дніпро                                                       Справа №  904/2416/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Антонік С.Г. (доповідач),
суддів:  Кузнецової І.Л., Орєшкіної Е.В.
при секретарі судового засідання: Ревковій Г.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю "РОМНИ-ХЛІБ"  на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2020 (    суддя Панна С.П.) у справі №904/2416/18
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "РОМНИ-ХЛІБ", м. Ромни, Сумська область
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАДКОЄЖКА", м. Запоріжжя
про  стягнення 1 249 661,99 грн.
ВСТАНОВИВ:
           03.03.2020hjre на адресу господарського суду надійшла заява №11064/20  ТОВ "Роменський завод продтоварів" про розстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019р. в розмірі 1 287 706,92 грн., в якій товариство просить суд розстрочити виконання рішення на 12 місяців  рівними частинами, починаючи з дня  винесення ухвали Господарським судом Дніпропетровської області.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2020 у справі №904/2416/18 заяву ТОВ "РОМЕНСЬКИЙ ЗАВОД ПРОДТОВАРІВ" про розстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі № 904/2416/18 задоволено частково. Розстрочено виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі № 904/2416/18 в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 1 249 661,99 грн. на 12 (дванадцять) місяців зі сплатою: до 13.04.2020 104 138,50 грн., до 13.05.2020 - 104 138,50 грн., до 13.06.2020 - 104 138,50 грн., до 13.07.2020 - 104 138,50 грн., до 13.08.2020 - 104 138,50 грн., до 13.09.2020 - 104 138,50 грн., до 13.10.2020 - 104 138,50 грн., до 13.11.2020 - 104 138,50 грн., до 13.12.2020 - 104 138,50 грн., до 13.01.2021 - 104 138,50 грн., до 13.02.2021 - 104 138,50 грн.. до 13.03.2021 - 104 138,50 грн. В решті вимог відмовлено.
В обгрунтування прийнятого рішення суд послався на підтвердження  матеріалами справи того, що у разі одночасного стягнення коштів діяльність ТОВ «Роменський завод продтоварів» опиниться під загрозою зупинення, що призведе до кризової ситуації у соціальній сфері м.Ромни, оскільки призведе до вимушеного масового звільнення висококваліфікованих працівників та зменшення робочих місць. 
Не погодившись з ухвалою господарського суду, ТОВ «Ромни-Хліб»  звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
          Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
          - приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не дотримувався вимог ст.236 ГПК України;
          - надані боржником докази не можуть засвідчувати факт відсутності у боржника можливості виконати судове рішення без надання розстрочення, не спростовують наявність вини боржника у виникненні заборгованості та її несплаті, а також боржник не надав доказів, які б могли підтвердити обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим;
          - боржник не надав жодних доказів, які б гарантували виплату боргу в період розстрочення рішення суду;
          - боржник приймає заходи щодо виведення коштів з своїх рахунків та здійснює відчуження власного майна на користь третіх осіб з метою уникнення стягнень на користь кредиторів;
          - господарський суд не приділив уваги доводам позивача, які спростовують підстави для розстрочення судового рішення.
Просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення.
          ТОВ «Роменський завод продтоварів» у відзиві на апеляційну скаргу просило оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду 12.05.2020 відкрите апеляційне провадження у справі №904/2416/18. Розгляд справи призначено у судовому засіданні.
Згідно з    ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
                   Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
                   Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Як встановлено господарським судом і вбачається з матеріалів справи,  рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "РОМНИ-ХЛІБ" задоволено повністю та вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАДКОЄЖКА" основний борг у розмірі 1 249 661, 99 грн., витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 19 300, 00 грн. та судовий збір у розмірі 18 744, 93 грн.. Рішення набрало законної сили 26.04.2019 р..
26.04.2019 р. Господарським судом Дніпропетровської області видано наказ на примусове виконання рішення.
13.11.2019р. до господарського суду Дніпропетровської області Товариством з обмеженою відповідальністю "РОМНИ-ХЛІБ" подано заяву про зміну сторони у виконавчому провадженні, в якій просить: - змінити в господарській справі №904/2416/18 боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛАДКОЄЖКА"  на двох боржників - Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛАДКОЄЖКА" як основного боржника і Товариство з обмеженою відповідальністю "РОМЕНСЬКИЙ ЗАВОД ПРОДТОВАРІВ як субсидіарного боржника.
Ухвалою суду від 28.12.2019 р. заяву ТОВ "РОМНИ-ХЛІБ" про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено. Замінено в господарській справі №904/2416/18 боржника - ТОВ "СЛАДКОЄЖКА"  на двох боржників - ТОВ "СЛАДКОЄЖКА"  як основного боржника і Товариство з обмеженою відповідальністю "РОМЕНСЬКИЙ ЗАВОД ПРОДТОВАРІВ"  як субсидіарного боржника.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.20 р. апеляційну скаргу ТОВ "СЛАДКОЄЖКА" залишено без задоволення, а ухвалу суду Дніпропетровської області від 28.12.2019 у справі №904/2416/18 вирішено залишити без змін.
03.03.2020р. на адресу господарського суду надійшла заява ТОВ "Роменський завод продтоварів" про розстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019р., в якій Товариство просить суд розстрочити виконання рішення на 12 місяців          рівними частинами, починаючи з дня        винесення ухвали господарським судом Дніпропетровської області.
За наслідками розгляду заяви була винесена оскаржувана ухвала.
Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.
          Відповідно до   ст.331 Господарського процесуального кодексу України,  за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити  виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
          Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
          Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
          Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
          При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.
          Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій поставляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.
          У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні, суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.
          Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.
          На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).
          Таким чином, питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.
          Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про розстрочення виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника, позаяк останній не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення його фінансового стану. Також слід враховувати, що довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.
          Слід зазначити, що  Господарський процесуальний кодекс України  не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами  ст. 73-74 ГПК України, тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.
          Визначальним фактором є не тільки винятковість цих випадків, а й їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.
          Відповідно до  ст. 73 ГПК України  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
          Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).
          Колегія суддів вважає, що заявником доведено наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення по даній справі з огляду на наступне.
Так, на підтвердження скрутного матеріального становища ТОВ "Роменський завод продтоварів" надано довідку від 22.05.2020 р. № 0522/2, відповідно до якої станом на 21.05.2020р. товариство має прострочену дебіторська заборгованість в сумі 7436344,65грн., з якої прострочена заборгованість становить 1492822,71, внаслідок чого  у останнього не достатньо обігових коштів для своєчасного виконання всіх грошових зобов`язань (виплата заробітної плати працівникам, сплати обов`язкових платежів (податки та збори), виконання договірних зобов`язань).
ТОВ "Роменський завод продтоварів" приймає всі можливі заходи по недопущенню неналежного виконання договірних обов`язків контрагентів, здійснює дії, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема, направляє претензії, звертається до суду із позовними заявами про примусове стягнення заборгованості.
Як вбачається з матеріалів справи, основною діяльністю ТОВ "Роменський завод продтоварів"  є виробництво кондитерських виробів.
Між тим,  станом на 21.05.2020 р. у боржника обліковується кредиторська заборгованість за отриману сировину та послуги в розмірі 6650539,20грн. При цьому, існує позитивна динаміка до  зменшення цієї заборгованості, а саме: кредиторська заборгованість зменшилась на 902367,10 грн. в порівнянні з розміром кредиторської заборгованості станом на 28.02.2020р., що підтверджується довідкою № 0522/4 від 22.05.2020.
Крім того, постановами старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.02.2020 р. (ВП 61241235) відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно ТОВ "Роменський завод продтоварів".
З рахунків товариства неодноразово списувалися суми в розмірі 279 963,31 грн., внаслідок чого у останнього відсутня можливість сплатити Єдиний соціальний внесок та, як наслідок,  товариство змушене сплатити штрафні санкції за несвоєчасну сплату ЄСВ в сумі 48 459,20 грн. 
Крім того, станом на 21.05.2020 р. на рахунках ТОВ "Роменський завод продтоварів"  недостатньо грошових коштів для здійснення господарської діяльності товариством. Так, в АТ КБ Приватбанк"  60120,37грн., АТ "Прокредит Банк"  32732,69 грн., про що товариством надано довідку №522/3 від 22.05.2020 та копії виписок з вказаних банків.
Разом з тим, ТОВ "Роменський завод продтоварів"  зобов`язаний щомісячно проводити виплату заробітної плати працівникам, сплачувати податки, здійснювати платежі за придбання бензину, сировини та матеріалів, комунальні платежі, тощо. 
Як вбачається з довідки №0522/1  від 22.05.2020  у  товаристві працює 181 працівник, заборгованість з виплати заробітної плати яким становить 2235742,12 грн..
 Таким чином, стягнення одноразово суми заборгованості на користь позивача призведе до дестабілізації роботи підприємства, у тому числі щодо невиконанням ним зобов`язань з  обов`язкових платежів  та виплати заборгованості з заробітної плати.
          Крім того, боржник, не порушуючи порядок погашення заборгованності, який встановлений оскаржуваною ухвалою, виконує рішення господарського  у даній справі, що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень, представлених в матеріали справи. 
          Таким чином, ТОВ "Роменський завод продтоварів", відповідно до  статті 74 Господарського процесуального кодексу України, доведено наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду.
          Підстави для скасування ухвали господарського суду про розстрочення виконання рішення відсутні.
          Доводи скаржника стосовно того, що надані боржником докази не можуть засвідчувати факт відсутності у боржника можливості виконати судове рішення без надання розстрочення, не спростовують наявність вини боржника у виникненні заборгованості та її несплаті, а також боржник не надав доказів, які б могли підтвердити обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, оскільки  висновки господарського суду про майновий стан відповідача базуються на доказах, наявних в матеріалах справи.
          Інші доводи скаржника  не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.  269,  270,  271,  275,  276,  282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "РОМНИ-ХЛІБ"  залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2020р. у справі  № 904/2416/18 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду  лише з підстав передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Повний текст складено    28.05.2020р.

Головуючий суддя                                                               С.Г. Антонік

Суддя                                                                                І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                 Е.В. Орєшкіна