УХВАЛА

24 березня 2020 року 
Київ

справа №1.380.2019.005745
адміністративне провадження №К/9901/7563/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Рибачука А.І., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24  лютого 2020 року по справі № 1.380.2019.005745 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року, позов задоволено повністю.
Не погодившись із прийнятим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019  року по справі № 1.380.2019.005745 - повернуто скаржнику, з підстав частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
На зазначену ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року відповідач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 16  березня 2020 року.
За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги та зміст ухвалених у цій справі судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Частиною 3 статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Повертаючи апеляційну скаргу скаржнику, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року, апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.
Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 7900728488057 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 05  лютого 2020 року.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, подано клопотання, в якому просив звільнити апелянта від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що у бюджеті Пенсійного фонду України на 2020 рік, виділено не достатньо коштів на його сплату. У випадку відмови у клопотанні надати новий термін для сплати судового збору.
Суд апеляційної інстанції, оцінивши доводи, вказані відповідачем на обґрунтування вимог поданого ним клопотання, не вбачав підстав для звільнення від сплати судового збору.
Також, зазначив, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення скаржника (суб`єкта владних повноважень) від законодавчо встановленого обов`язку зі сплати судового збору. Крім цього, апелянтом не наведено, які саме об`єктивні обставини унеможливлюють пенсійний орган сплатити судовий збір у цій справі.
Крім цього, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції відмовив в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Щодо надання нового терміну для сплати судового збору, то суд апеляційної інстанції вважав, що в задоволенні цього клопотання, також необхідно відмовити, оскільки апелянтом не наведено обґрунтувань для такого продовження строку. Крім цього, не зазначено, який саме термін необхідний скаржнику для сплати судового збору у вказаній справі та які дії вчинялися для отримання достатнього фінансування для сплати такого збору.
Згідно з частиною 2 статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги, вірно застосував положення пункту 1 частини 4 статті 169 та частини 2 статті 298 КАС України, правильне їх застосування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумнівів щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині 3 статті 328 КАС України, який включає і ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року по справі №  1.380.2019.005745 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          Тацій Л.В.
Суддя                                                                                                              Стрелець Т.Г.
Суддя                                                                                                              Рибачук А.І.