УХВАЛА

13 квітня 2020 року 
Київ
справа №1940/1715/18
адміністративне провадження №К/9901/9594/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Д.К.» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 1940/1715/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Д.К.» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:
30 березня 2020 року (згідно з штрих-кодом на поштовому конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Т.Д.К.» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 1940/1715/18.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам  Кодексу адміністративного судочинства України  судом встановлено наступне.
Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 1940/1715/18.
Відповідно до частини 1 статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною 2 статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Повний текст постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 1940/1715/18 складено 20 лютого 2020 року. Відповідно до штрих-коду на поштовому конверті судове рішення вручено позивачу 10 березня 2020 року. 
Відтак колегія суддів приходить до висновку, що вказане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.
Скаржником в порушення вимог пункту 4 частини 2  статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Відповідно до частини 4 статті 328 Кодексу підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  частині першій  цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених  частинами другою  і  третьою  статті 353 цього Кодексу.
Отже, системний аналіз наведених положень Кодексу дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1  статті 328 Кодексу, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4  статті 328 Кодексу, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Скаржник у касаційній скарзі зазначає лише про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме положень статей 11, 124, 307 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи.
Разом з тим, касаційна скарга відповідача не містить посилання на норми права, які, на його думку, застосовано судами передніх інстанцій неправильно та не зазначено у чому полягає неправильність такого застосування та не зазначає підстави на касаційне оскарження відповідно до положень  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Верховний Суд підкреслює, що підстави касаційного оскарження мають зазначатися в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Відповідно до частини четвертої  статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України  до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору. 
Скаржником надано меморіальне доручення від 30 березня 2020 року про сплату судового збору за подання касаційної скарги у сумі 42  040,00 грн та заявлено клопотання про зменшення ТОВ «Т.Д.К.» розміру судового збору за подання касаційної скарги до 42  040,00 грн, оскільки рівень майнового стану позбавляє можливості сплатити судовий збір у повному обсязі, що підтверджується довідкою Філії АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 27 березня 2020 року № 066-09/256 про відсутність коштів на рахунках.
Відповідно до Реєстру підтверджень оплати із Казначейства зарахування коштів відбулось 30 березня 2020 року.
Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої  статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI  за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви,  але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2  102,00 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги у даній справі складає 42  040 грн.
Таким чином, скаржником у повному обсязі сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.
Також скаржником заявлено клопотання про зупинення дії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі №1940/1715/18. Клопотання мотивоване тим, що оскаржувана постанова є підставою узгодження грошового зобов`язання позивача за податковим повідомленням-рішенням від 31 травня 2018 року № 0005251401 та, як наслідок, підставою для подальшого примусового стягнення з нього вказаного грошового зобов`язання. 
Верховний Суд зазначає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Враховуючи те, що дія оскаржуваних рішень не тягне за собою необхідність здійснення певних дій, виконання яких забезпечується в примусовому порядку, то заявлене клопотання задоволенню не підлягає.
При цьому, суд зауважує, що з таким клопотанням платник податку має право звернутися до суду, у разі, якщо податковим органом здійснюються дії щодо стягнення податкового боргу, зокрема, звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями чи в межах спору про оскарження рішення про опис майна у податкову заставу.
З огляду на вищезазначене, Верховний Суд приходить до висновку, що касаційна скарга ТОВ «Т.Д.К.» не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з частиною 2  статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу. За правилами частини 2  статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України    в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Суд звертає увагу на те, що 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року». Вказаним законом доповнено  розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України  пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).»
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328,  329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу ТОВ «Т.Д.К.» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 1940/1715/18 залишити без руху.
Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк з дня закінчення карантину встановленого  постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»  для усунення зазначеного недоліку.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                  І.А. Васильєва
С.С. Пасічник
В.П. Юрченко