П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 522/441/17	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                      06 лютого 2020 року 	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,
при секретарі                                                            Голобородько Д.В.,

за участі:
представника апелянта                                        Хлистуна Р.В.
представника позивача                                        Бацелі К.В.
третьої особи                                                             ОСОБА_1 В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участі третьої особи - ОСОБА_3 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 076/16 від 08 грудня 2016 року.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2020 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
При цьому, контролюючим органом зазначається, що ним дотримано порядок проведення перевірки позивача, а також направлено на адресу позивача документи, складені за наслідком проведення відповідної перевірки.
Крім того, контролюючий орган вважає, що позивачем не спростовано факту вчинення спірного правопорушення.

В свою чергу, позивачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як контролюючим органом порушено процедуру прийняття оскаржуваного рішення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу №169 від 18 червня 2016 року є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, 01 листопада 2016 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради видано направлення № 000105 на проведення позапланової перевірки будівництва за вказаною адресою.
За наслідком проведення перевірки контролюючим органом складено акт перевірки дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 24 листопада 2016 року, яким зафіксовано факт виконання будівельних робіт з реконструкції квартири шляхом демонтажу міжкімнатних перегородок, об`єднання житлової кімнати з балконом, влаштування туалету в приміщенні комори, заповнення прорізів балкону стіновими блоками та склопакетами, встановлення пристроїв опалювання на балконі. 
При цьому, актом встановлено, що жодних дозвільних документів на проведення реконструкції позивачем не отримано, що є порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Внаслідок чого, 24 листопада 2016 року контролюючим органом видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт з вимогою зупинити виконання будівельних робіт з 25 листопада 2016 року, а також складено протокол про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2016 року.
За наслідком розгляду протоколу, контролюючим органом прийнято постанову № 076/16 по справі про адміністративне правопорушення від 08 грудня 2016 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, а також накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 8   500,00 грн.
Не погоджуючись з фактом притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як контролюючим органом порушено порядок проведення спірного заходу архітектурно-будівельного контрою та встановлену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Відповідно до пп. 3 ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.
При цьому, Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою КМУ від 23 травня 2011 року № 553.
Згідно п. 9 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Згідно п. 12 Порядку, посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, зобов`язані ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю.
Згідно п. 13 Порядку, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зокрема, має право: бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.
Згідно п. 21 Порядку, якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 244-6 КУпАП, органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Відповідно до ч. 6 ст. 96 КУпАП, виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об`єктів I категорії складності,- тягне за собою накладення штрафу від трьохсот п`ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 7 ст. 96 КУпАП, діяння, передбачене частиною шостою цієї статті, вчинене щодо об`єктів II категорії складності,- тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 ст. 168 КУпАП, зокрема, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 271 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено постанову Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у справі про адміністративне правопорушення № 076/16 від 08 грудня 2016 року, якою за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 8 500,00 грн.
В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції встановлено, що контролюючим органом проведено перевірку об`єкту нерухомості позивача з порушенням встановленого порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а також порушено вимоги КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, з аналізу вищевикладених вимог законодавства та підзаконних нормативно-правових актів вбачається, що державний архітектурно-будівельний контроль має здійснюватись у присутності суб`єкта містобудування, або його уповноваженої особи.
Крім того, контролюючий орган зобов`язаний ознайомити суб`єкта містобудування (його уповноважену особу) з результатами проведеної перевірки (актом перевірки).
Між тим, з акту спірної перевірки та складеного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що перевірку проведено в безпосередній присутності ОСОБА_2 .
Проте, ОСОБА_2 заперечується факт своєю участі у проведенні перевірки, так як у день проведення перевірки він перебував за кордоном.
В даному випадку, факт перебування позивача за кордоном, у період з 13 листопада 2016 року по 27 травня 2017 року, підтверджуються зібраними у матеріалах справи копіями паспорту громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка, довідки прикордонної служби від 23 червня 2017 року. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посадовими особами контролюючого органу внесено недостовірні дані до складених ними документів під час проведення спірної перевірки.
З іншого боку, у разі фактичного допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення спірної перевірки уповноваженою особою позивача, контролюючий орган мав зазначити у складених документах саме відповідну особу. 
Тому, вказані обставини, на думку колегії суддів, позбавили позивача права бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, знати зміст акта перевірки та надавати свої пояснення, зауваження під час перевірки або заперечення до акта перевірки.
Крім того, встановлені вище обставини, на думку колегії суддів, спростовують факт належного сповіщення позивача про час та місце розгляду його справи про адміністративне правопорушення.
Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
В даному випадку, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2016 року.
Проте, у зазначено протоколі вказано, що спірне правопорушення вчинено ОСОБА_4 , що взагалі виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі відповідного протоколу.
Тому, враховуючи факт відсутності позивача під час проведення спірного заходу контролю, факт внесення недостовірних відомостей до документів складених за наслідком проведення спірного заходу контролю, факт розгляду справи про адміністративне правопорушення без належного сповіщення позивача та на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно іншої особи, колегія суддів вважає достатніми підстави для скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.
При цьому, враховуючи вищевикладені обставини щодо перебування позивача поза межами України на момент виникнення спірних правовідносин та на момент подання даного адміністративного позову (05 січня 2017 року), колегія суддів вважає відсутніми підстави для залишення без розгляду його позовних вимог. 
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є актом індивідуальної дії, який порушує права виключно тієї особи, якій він адресований, а тому посилання третьої особи на порушення її цивільних прав позивачем та вчинення відносно неї кримінальних правопорушень не можуть перевірятись у межах розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права, достатніх для скасування оскаржуваного рішення, при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2020 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

    Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
    Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.