КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                           
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:
секретаря судового засідання                              Бендюжик Ю.А. 
особи, яка притягається до відповідальності        ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті  Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17.12.2019, -
В С Т А Н О В И В
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 17.12.2019  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави. 
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд змінити оскаржувану постанову та звільнити його від відповідальності, обмежившись попередженням на підставі ст.22 КУпАП. 
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що суд не взяв до уваги висновок лабораторії "Медаком" з якого вбачається, що він не перебував в стані алкогольного сп?яніння. Також на підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 зазначає, що після складання протоколу поліцейські його відпустили і він поїхав по рекомендації поліцейських до медичної установи самостійно. Зауважує, що жодної шкоди нікому завдано, автомобіль ним використовується в робочих цілях, позбавлення його права керування транспортним засобом ставить його і його сім?ю в скрутне становище, так як це єдиний спосіб його заробітку для існування і лікування.
 
Як встановлено судом першої інстанції, 04.11.2019 приблизно о01 год. 01 хв. в м.Києві по вул. Харківське шосе, буд.180/21 ОСОБА_1 керував власним автомобілем "Honda Civic", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп?яніння: виражене тремтіння кінцівок пальців рук, блідність шкіряного покриву обличчя, зіниці очей, що не реагують на світло. Будучи зупиненим працівниками поліції, ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.5. ПДР України, відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога в присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Заслухавши доповідь судді, доводи  ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, його пояснення, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис з нагрудної камери поліцейського АА-00755, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги,  а також доводи апеляції, суд керується наступним.
Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Ст.280 КУпАП передбачено обов?язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №253508 від 04.11.2019 ОСОБА_1 ставиться в вину відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння. 
Ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений Інструкцією, затвердженою спільним Наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 №1452/735 (далі ? Інструкція).
Згідно п.2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
П.6, 7. Розділу І Інструкції вказує, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі ? спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я. 
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі ? заклад охорони здоров`я).
Згідно положень п.9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Аналогічні правила, що визначають порядок проведення огляду водіїв стан сп?яніння, також закріплені в ст.266 КУпАП.
Натомість, такого порядку працівниками поліції, які здійснили зупинку  ОСОБА_1 та встановили ознаки перебування, на їх думку, останнього у стані наркотичного сп`яніння, дотримано не було.
Так, в судовому засіданні від 28.02.2020   ОСОБА_2  показав суду, що в той день він їхав з роботи, його зупинили через те, що в нього неправильно був закріплений номерний знак. В поліцейських виникла підозра, що він перебуває в стані наркотичного сп?янніня. ОСОБА_1 пояснив, що працює на телебаченні, тому в нього постійно червоні очі, так як він багато працює за комп?ютером. Йому посвітили в очі і сказали проїхати до медичного закладу, на що він погодився. Потім приїхав ще один патруль і поліцейська на ім?я ОСОБА_3 сказала, що ОСОБА_1 може відмовитись від огляду і пройти його потім самостійно, а в суді доказувати, що не перебував в стані сп?яніння, що він за порадою поліцейського  і зробив.
Матеріали справи також містять відеозапис з нагрудної камери поліцейського АА-00755, яке вміщає 4 відеофайли (а.с. 4):
- з відеофайлу 2019110483115000489 вбачається, що поліцейськими було зупинено автомобіль "Honda". Як повідомив поліцейський, причиною зупинки було неправильне закріплення переднього номерного знаку на автомобілі. Поліцейський запитав у водія, чому у нього червоні очі, на що той відповів, що їде після зйомок, працює відеоінженером на телебаченні, тому такі очі. Поліцейський посвітив водію в очі ліхтариком і сказав витягнути руки, закрити очі і доторкнутись вказівним пальцем до кінчика носа, що водій і зробив. Потім поліцейський запитав у водія, чому у нього тремтять руки, на що водій повідомив, що це через хвилювання. На питання поліцейського чи вживав водій наркотичні засоби, водій повідомив, що ні, ніколи не вживав. На питання поліцейського чи згоден водій поїхати до лікаря-нарколога, водій відповів, що згоден;
- з відеофайлу 2019110483115000490 вбачається, що тому ж водію, який представився ОСОБА_1 , поліцейський в присутності двох свідків знову пропонує проїхати до медичного закладу для здачі відповідних аналізів на встановлення стану сп?яніння у лікаряр-нарколога, на що ОСОБА_1 відмовляється;
- з відеофайлу 2019110483115000491 вбачається, що поліцейський зачитує ОСОБА_1 ст.55, 56, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП;
- з відеофайлу 2019110483115000492 вбачається, що поліцейський зачитує ОСОБА_1 відомості складеного протоколу.
Вказаний відеозапис не містить безперервної відеозйомки і фіксує лише відривки тих подій, що мали місце під час зупинки ОСОБА_1 і оформлення на нього адміністративного матеріалу за ст.130 КУпАП. 
Однак суд зауважує, що вищенаведені показання ОСОБА_1 не суперечать зафіксованим на відео відомостям, а отже суд сприймає показання ОСОБА_1 як достовірні.
Також матеріали справи містять Звіт ТОВ кліники "МЕДАКОМ" від 04.11.2019, згідно якого у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатом лабораторних досліджень, проведених 04.11.2019 о 02:41 год., слідів алкоголю та психотропних речовин в організмі не виявлено (а.с. 16).
Вказаний Звіт додатково підтверджує правдивість показань ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні від 28.02.2020. 
Натомість, зазначені докази (відеозапис, показання ОСОБА_1 та Звіт) в своєму взаємозв?язку доводять, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду, однак в подальшому працівник поліції на ім?я  ОСОБА_3 , яка приїхала з іншим патрулем, ввела його в оману шляхом повідомлення недостовірних відомостей щодо порядку проходження огляду на стан сп?яніння в медичному закладі, а саме про можливість його проходження за самозверненням, що фактично свідчить про те, що своїми діями поліцейська схилила ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп?яніння.
Враховуючи вищевикладені мотиви суду щодо порушення поліцейськими порядку проходження  ОСОБА_1 огляду на стан сп?яніння, направлення на огляд водія від 04.11.2019 та письмові пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не приймаються судом як допустимі докази по справі, у зв?язку з чим суд їх відхиляє.
У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, оскільки в ході здійсненого апеляційного провадження було встановлено повідомлення працівниками поліції ОСОБА_1  недостовірних відомостей про порядок проходження огляду на стан сп?яніння, тим самим введено водія в оману, що суд оцінює як схиляння працівниками поліції водія до відмови від проходження огляду, а також зважаючи що вказана обставина судом першої інстанції залишено поза увагою, що призвело до хибних висновків суду про доведення винуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, то оскаржувана постанова Дарницького районного суду міста Києва від 17.12.2019 підлягає скасуванню.
Із врахуванням вищевикладеного, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про зміну оскаржуваної постанови та звільнення його від відповідальності ? задоволенню не підлягають, тоді як у відповідності до ч.7 ст.294,  п.3 ч.8 ст.294 КУпАП суд вважає за необхідне прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя -         
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17.12.2019, якою ОСОБА_1   визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення та стягненням судового збору, ? скасувати.
Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КуПАп за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. 
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  
 
Суддя                                                                                                    Р.М. Ігнатов

Справа № 753/21918/19
Апеляційне провадження № 33/824/787/2020
Суддя у першій інстанції -  Заставенко М.О.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.