ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 369/9375/17                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

     01 червня 2020 року                                                                             м. Київ
              Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
   Головуючого судді:                                                                      Коротких А.Ю.,
   суддів:                                                                                            Єгорової Н.М.,
                                                                                                           Сорочка Є.О.,
   при секретарі                                                                                 Григорук В.С.,                                 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоекономія" на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоекономія" до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа - ОСОБА_1 про скасування рішення, -
                                                        В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлоекономія" звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа - ОСОБА_1 про скасування рішення.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Житлоекономія" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
12 березня 2020 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від представника третьої особи, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
30 березня 2020 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли пояснення від представника відповідача, в якому він зазначає про те, що Тарасівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області при розгляді справи в суді першої інстанції повністю визнало заявлені у позові вимоги і не заперечувало проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоекономія".
В судове засідання суду апеляційної інстанції з`явились представники апелянта, відповідача та третьої особи. Представники апелянта підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її. Представник відповідача не заперечував проти задоволення апеляційної скарги з тих підстав, які були зазначені в позові, також він наголосив на тому, що позов в суді першої інстанції визнали повністю і в суді апеляційної інстанції з позовом згоден. Представник третьої особи просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в 2013 році Тарасівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області було відведено земельну ділянку, на якій згідно з ДПТ 2006 року планувалося розміщення громадського центру села, було відведено для введення особистого селянського господарства громадянці ОСОБА_1 .
Згідно із рішенням Тарасівської сільської ради №5/13 від 02.07.2013 року цільове призначення вказаної земельної ділянки кадастровий номер 3222486601:01:005:5028, площею 1,1423 га, було змінено на «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку», що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.06.2013 року індексний номер 5176952 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.07.2013 року індексний номер 6307627 наданим Тарасівською сільською радою у відповідь на запит адвоката Дмишук В.Б..
16 квітня 2014 року Рішенням Тарасівської сільської ради №24, опублікованим у місцевій газеті «Новий день» від 21 травня 2016 року, громадянці ОСОБА_1 надано дозвіл на внесення змін до ДПТ 2006 року на площі 1,14 га для розташування на місці громадського центру села багатоповерхових житлових будинків.
Договір на виконання робіт із внесення змін до ДПТ сільською радою було укладено із ДП "УКРНДІПРОЦИВІЛЬСІЛЬБУД», проект коригування ДПТ 2006 року розроблено тим же ДП «УКРНДІПРОЦИВІЛЬСІЛЬБУД» у 2015 році та подано на затвердження до Тарасівської сільської ради. 
Рішенням Тарасівської сільської ради №9 від 22 грудня 2016 року було затверджено внесення змін до детального плану території в с. Тарасівка по вул. Шкільній . 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач оскаржує правомірність рішення сільської ради №9 від 22 грудня 2016 року щодо затвердження змін до Детального плану території.
Позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоекономія" була подана до суду 01 вересня 2017 року (зареєстровано канцелярією суду першої інстанції).
В апеляційній скарзі апелянт зазначає про те, що з оскаржуваним рішенням позивач ознайомився лише 25 липня 2017 року після отримання копії вказаного рішення від адвоката. В додатках до позовної заяви додано адвокатський запит від 14 червня 2017 року в якому вказано, що між позивачем та адвокатом укладено договір про надання правової допомоги від 14 червня 2017 року. В тексті адвокатського запиту від 14 червня 2017 року під п.1 запитується надати безпосередньо «Копію рішення Тарасівської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області про затвердження Проекту внесення змін до детального плану території багатоквартирної житлової забудови в с.Тарасівка Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Шкільна». 
Листом виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14.07.2017 року № 408 повідомлено апелянта про те, що в проекті внесення змін до ДТП багатоквартирної житлової забудови в с. Тарасівка враховані пропозиції ТОВ «Житлоекономія» щодо будівництва свердловин, що розташовані за межами ділянки, на яку розроблявся проект внесення змін до ДПТ багатоквартирної житлової забудови в с. Тарасівка, а також  зазначено про те, що рішення ХІІ сесії VІІ скликання Тарасівської сільської ради № 9 від 22 грудня 2016 року «Про затвердження проекту детального планування території по вул. Шкільна» було опубліковано на сайті Тарасівської сільської ради в розділі «Нормативна база» в червні місяці 2017 року (а.с. 103, том 1).
Відповідно до частини 11   статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування"   акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до   Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Положеннями частини 2   статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації"   визначено, що інформація, передбачена ч.1 цієї статті підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із   зазначенням дати оприлюднення   документа і дати оновлення інформації.
Відповідно до ч.2   ст.99 КАС України   (в редакції, чинній на час звернення до суду) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав. 
Крім того, частинами 1, 2 та 3   статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України   (редакції на час винесення рішення) встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
На підставі наданих апелянтом доказів, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки із оскаржуваним рішенням відповідача апелянт повноцінно ознайомився лише 25 липня 2017 року, після отримання листа від відповідача, то апелянтом не пропущено строк звернення до суду.
Крім того, оскаржуване рішення було оприлюднено на сайті Тарасівської сільської ради лише в червні 2017 року, а тому шестимісячний строк звернення до суду першої інстанції апелянтом не було пропущено.
Також колегія суддів звертає увагу на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 11 червня 2019 року від виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надійшла заява про визнання позову товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоекономія" до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа - ОСОБА_1 про скасування рішення (а.с. 223-226, том ІІ). 
В даній заяві відповідач зазначив про те, що визнає заявлені у позові вимоги і не заперечує проти ухвалення судом першої інстанції рішення про задоволення позовних вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоекономія".
Відповідно до ч. 4 ст. 47 КАС України ( в редакції, чинній на момент подачі заяви про визнання позову) крім прав та обов`язків, визначених у   статті 44   цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву.
Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.
Визнання адміністративного позову означає, що відповідач погоджується з вимогами позивача, їхньою законністю та обґрунтованістю і бажає уникнути у зв`язку з цим судового розгляду справи по суті, що, як правило, тягне за собою прийняття рішення в адміністративні справі.
Ухвала суду про нейприйняття визнання відповідачем адміністративного позову і продовження розгляду справи не може бути оскаржено окремо від рішення у справі.
Тобто у разі визнання відповідачем адміністративного позову суд першої інстанції повинен був або прийняти таке визнання від відповідача та ухвалити рішення про задоволення адміністративного позову, або не прийняти від відповідача визнання позову та винести ухвалу про неприйняття визнання відповідачем адміністративного позову.
Однак в даній справі суд першої інстанції не відреагував на подану заяву відповідача про визнання адміністративного позову, чим порушив норми чинного Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоекономія", колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог повністю.
Враховуючи, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне подану до суду апеляційну скаргу задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243,   250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328      КАС України, суд
                                                  П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоекономія" задовольнити.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2019 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоекономія" до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа - ОСОБА_1 , про скасування рішення - задовольнити.
Скасувати рішення Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 9 від 22 грудня 2016 року «Про затвердження проекту детального планування території по вул. Шкільна» .
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

  Головуючий суддя:                                                                        Коротких А.Ю.

         Судді:                                                                                                 Єгорова Н.М.

                                                                                                                     Сорочко Є.О.

Повний текст виготовлено: 09 червня 2020 року.