Ухвала
іменем України 
19 травня 2020 року
м. Київ
Справа № 387/475/19
Провадження № 51-1787 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 22 жовтня 2019  року,
в с т а н о в и в:
Вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки .
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2019 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць без конфіскації майна. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалено рахувати з 26 березня 2019 року.
Зараховано ОСОБА_4 в строк покарання строк його перебування під вартою з 21 червня 2018 року по 20 серпня 2018 року.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін. 
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить змінити ухвалу апеляційного суду в частині застосування до нього вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року та зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додану до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахування судом строкупопереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» №  2046-VIII від 18 травня 2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року, зміст ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, а саме, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Щодо питання застосування правил зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 серпня 2018 року (справа №  663/537/17) зазначила, що зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його).
Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено в частинах 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з висновком, викладеним у п. 105 згаданої постанови Великої Палати Верховного Суду, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VII.
Апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 , яка є аналогічною за доводами з його касаційною скаргою, надав йому мотивовану відповідь щодо перерахунку строку попереднього ув`язнення, зарахованого в період перебування під вартою до винесення вироку Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області від 01 червня 2017  року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як зазначено в оскаржуваному судовому рішенні, суд апеляційної інстанції на доводи апеляційної скарги зазначив наступне. Обвинуваченого ОСОБА_4 було засуджено вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2017 року, яким йому призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2019 року ОСОБА_4 було засуджено та призначено покарання за ч. 2 ст. 289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01червня 2017 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна. Зараховано у строк покарання строк перебування під вартою з 21 червня 2018 року по 20 серпня 2018 року. Разом із тим, згідно з оскаржуваним вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим, засуджено та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2019 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць без конфіскації майна. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахується з 26 березня 2019 року. Зараховано ОСОБА_4 в строк покарання строк його перебування під вартою з 21 червня 2018 року по                             20 серпня 2018 року. 
При цьому з вироку Новоархангельського районного суду від 26 березня 2019 року та оскаржуваного вироку Добровеличківського районного суду від 07 червня 2019  року вбачається, що обвинувачений вчинив інкриміновані йому злочини після 20 червня 2017 року. 
Водночас, до остаточного покарання за вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2019 року за правилами ч. 1 ст. 71 КК України була частково приєднана лише невідбута частина покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2017  року.
За таких підстав, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції правильно призначив обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із урахуванням вироку Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2019  року, призначивши йому покарання за сукупністю злочинів, та правильно зарахував ОСОБА_4 в строк покарання строк його перебування під вартою з 21 червня 2018 року по 20 серпня 2018 року з розрахунку день за день. 
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду дійшла обґрунтованого висновку, що доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_4 щодо неправильного застосування ч. 5 ст. 72 КК України при зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання, є безпідставними. 
На переконання колегії суддів касаційного суду, ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Підстав для сумніву у правильності висновків суду апеляційної інстанції немає.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд 
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                                ОСОБА_3