ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року 
м. Київ

Справа №  917/432/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова    Є.    В. - головуючого, Мачульського    Г.    М., Кушніра    І.    В.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Полтава-Авто" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 та рішення Господарського суду Полтавської області від 07.08.2019 у справі

за позовом Кременчуцької міської ради Полтавської області до Приватного акціонерного товариства "Полтава-Авто" про стягнення 524 747,34 грн, 

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У березні 2019 року Кременчуцька міська рада Полтавської області (далі - Рада) звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Полтава-Авто" (далі - ПрАТ "Полтава-Авто") та згідно заяви про зміну предмету позову від 18.06.2019, просила стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у сумі 524 747,34 грн.

1.2. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва про власність від 15.02.1994 реєстраційний номер П-196, ПрАТ "Полтава-Авто" є правонаступником Полтавського обласного орендного підприємства "Автосервіс" та відповідно майна зазначеного підприємства, яке розташоване по вул.    Вадима Пугачова (колишня Московська), 10, у м. Кременчуці Полтавської області, а саме: автосалон з дільницею передпродажної та антикорозійної підготовки, А, а, аг, аг1 загальною площею 179,9 м2; приміщення для охорони-підстанція, Б, бг, загальною площею 15,4 м2; будинок станції технічного обслуговування, В, загальною площею 2 288,3 м2; будівля технічного обслуговування з прохідною, Г, загальною площею 198,3 м2; будівля адміністративно- побутового корпусу, Д, дг, дг1, дг2, загальною площею 744,5 м2.
05.04.2016 за ПрАТ "Полтава-Авто" зареєстровано право власності на зазначене нерухоме майно. 

1.3. Позивач наголосив, що у зв`язку з використанням відповідачем у період з 15.03.2016 по 15.03.2019 земельної ділянки загальною площею 10    488    м2 (кадастровий номер 5310436100:04:001:0064) по вул. Вадима Пугачова (колишня Московська ), 10, у м. Кременчуці Полтавської області, за відсутності оформленого права користування нею, Рада як власник цієї земельної ділянки недоотримала дохід у вигляді орендної плати, а ПрАТ "Полтава-Авто" як її фактичний користувач без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки - Кременчуцькій міській раді Полтавської області на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

2. Фактичні обставини справи, встановлені судами

2.1. Згідно статуту ПрАТ "Полтава-Авто" в редакції від 11.09.2018 (а.с. 72-75), зазначене товариство було створене як Відкрите акціонерне товариство "Полтава-Авто", зареєстроване Виконавчим комітетом Полтавської міської ради 30.07.1993, перейменоване у Публічне акціонерне товариство "Полтава-Авто" згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 19.03.2010 та продовжує свою діяльність як ПрАТ "Полтава-Авто" у зв`язком зі зміною типу акціонерного товариства та перейменуванням згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 20.12.2016.

2.2. ПрАТ "Полтава-Авто" на підставі свідоцтва про власність від 15.02.1994 реєстраційний номер П-196, виданого Фондом державного майна України (а.с.    30) володіє на праві приватної власності нерухомим майном по вул. Вадима Пугачова (колишня Московська ), 10 в м. Кременчуці Полтавської області, а саме: автосалон з дільницею передпродажної та антикорозійної підготовки, А, а, аг, аг1 загальною площею 179,9 м2; приміщення для охорони-підстанція, Б, бг, загальною площею 15,4 м2; будинок станції технічного обслуговування, В, загальною площею 2 288,3 м2; будівля технічного обслуговування з прохідною, Г, загальною площею 198,3 м2; будівля адміністративно- побутового корпусу, Д, дг, дг1, дг2, загальною площею 744,5 м2.

2.3. Право власності на зазначене нерухоме майно було зареєстроване за відповідачем 05.04.2016, що підтверджується інформаційним витягом від 25.01.2019 № 153937671 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 14-15). 

2.4. Рішенням XI сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області V скликання від 27.02.2007 (а.с. 22) ВАТ "Полтава-Авто" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання договору оренди землі для експлуатації і обслуговування станції технічного обслуговування автомобілів по вул. Вадима Пугачова (колишня Московська), 10.

2.5. 12.04.2007 між Кременчуцькою міською радою Полтавської області (орендодавцем) і ВАТ "Полтава-Авто" (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з умовами якого орендар отримав у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення (кадастровий номер 5310436100:04:001:0064) по вул. Вадима Пугачова (колишня Московська ), 10 у м. Кременчуці загальною площею 10 488 м2, для експлуатації і обслуговування станції технічного обслуговування автомобілів (а.с. 24-25). Вказаний договір зареєстрований у Кременчуцькому районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 040754800168 від 18.04.2007.

2.6. Тобто земельна ділянка під нерухомим майном, власником якого є відповідач, є сформованою як об`єкт цивільних прав в розумінні статті 791 ЗК    України, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.03.2014 № НВ-5301260142014 (а.с. 148).

2.7. Згідно з пунктом 4 зазначеного договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 14.03.2007 становить 1 255 413,6 грн.

2.8. Щомісячна орендна плата у 2007 році складала 2 749,76 грн (пункт 11 договору).

2.9. Передача відповідачу в тимчасове користування земельної ділянки несільськогосподарського призначення (кадастровий номер 5310436100:04:001:0064) по вул. Вадима Пугачова (колишня Московська), 10 у м.    Кременчуці на підставі договору оренди земельної ділянки від 12.04.2007 підтверджується актом приймання-передачі об`єкта оренди від 18.04.2007 (а.с.    27).

2.10. Згідно з пунктом 8 договору оренди земельної ділянки від 12.04.2007, договір укладений терміном на 5 років.

2.11. Отже, зважаючи на дату реєстрації цього договору (18.04.2007), термін дії договору закінчився 18.04.2012. Після закінчення дії договору оренди земельної ділянки від 12.04.2007 відповідач орендовану землю позивачу не повернув. 

2.12. 19.06.2013 за вх. № 11-24/2-1466 відповідач звернувся до Ради з заявою про видачу рішення міської ради про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 10 488 м2 по вул. Вадима Пугачова (колишня Московська), 10 у м. Кременчуці , що перебуває у комунальній власності (а.с. 31).

2.13. Рішенням XXXVI сесії VI скликання Ради від 24.09.2013 (а.с. 32) надано дозвіл ПАТ "Полтава-Авто" на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 10    488 м2 по вул. Вадима Пугачова (колишня Московська), 10, для експлуатації та обслуговування станції технічного обслуговування автомобілів. Зобов`язано розробити та подати для розгляду та затвердження у встановленому порядку технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки до 24.03.2014.

2.14. Відповідач 24.03.2014 за вх. № 11-26/2-848 (а.с. 32) звернувся до Ради з заявою про видачу рішення міської ради про передачу в оренду (поновлення договору оренди землі) та передачу в постійне користування земельної ділянки із земель комунальної власності площею 10 488 м2 по вул. Вадима Пугачова (колишня Московська), 10, у м. Кременчуці строком на 15 років, та надав до зазначеної заяви технічну документацію № 488 із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

2.15. У відповідь на зазначену заяву позивач листом від 11.04.2014 за № 11-26/2-848 (а.с. 33) повідомив, що згідно з витягом з інвентаризаційної відомості переліку майна, що передано у власність АТ "Полтава-Авто" станом на 01.06.1993, правонаступником якого є ПАТ "Полтава-Авто" у власності підприємства по вул. Московській, 10, у м. Кременчуці, знаходяться будинок станції технічного обслуговування, будівля технічного обслуговування, будівля антикорозійки та будівля адміністративно-побутового комплексу. Натомість згідно з інвентаризаційною справою на земельній ділянці по вул . Московській, 10 розміщені автосалон літ. "Аа", приміщення для сторожа літ. "Б", будівля технічного обслуговування літ. "В", прохідна літ. "Г", адміністративна будівля літ.    "Д", частина яких не була передана у власність підприємства згідно вищевказаного переліку. Документи, що підтверджують право власності на частину вказаних будівель до заяви не надані. Крім того цільове використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування станції технічного обслуговування автомобілів не відповідає фактичному використанню, оскільки на земельній ділянці також розташована будівля автосалону. Зважаючи на викладене, розглянути заяву про видачу рішення міської ради поновлення договору оренди землі є неможливим, тому вказану заяву знято з розгляду.

2.16. У зв`язку з тим, що термін договору оренди земельної ділянки від 12.04.2007 закінчився 18.04.2012, а новий договір оренди не було укладено, Рада листом від 01.11.2016 № 01-19/1978 повідомила відповідача, що для уникнення порушень норм чинного законодавства йому необхідно терміново повідомити про наміри щодо поновлення зазначеного договору оренди та про стан виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 10 488 м2 по вул. Вадима Пугачова (колишня Московська), 10. Також в зазначеному листі позивач повідомив відповідачу, що відсутність документа, який посвідчує право користування земельною ділянкою не може бути підставою для несплати орендної плати, оскільки відповідно до статті 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК    України), використання землі в України є платним (а.с. 34).

2.17. Відповідач листом від 18.11.2016 № 3034 (а.с. 77) повідомив орендодавцю, що здійснює підготовку документів для внесення змін в технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 10 488 м2 по вул. Вадима Пугачова (колишня Московська), 10, та в подальшому змінену технічну документацію буде подано до Ради для розгляду питання про передачу в оренду вказаної земельної ділянки.

2.18. ПрАТ "Полтава-Авто" повторно звернулося до позивача з заявами від 15.02.2017 № 26/10-11/648 та від 16.02.2017 за № 26/10-07/674 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель станції технічного обслуговування по вул. В. Пугачова,    10 та внесення змін до рішень органів місцевого самоврядування в м.    Кременчуці щодо оформлення права користування на земельну ділянку для експлуатації та обслуговування станції технічного обслуговування автомобілів по вул. Б. Хмельницького, 20.

2.19. У відповідь на зазначені листи позивач листом від 10.03.2017 № 26/10-11/648, 26/10-07/674 (а.с. 78) повідомив відповідачу, що у зв`язку з користуванням вказаними земельними ділянками без оформлення договорів оренди у ПрАТ "Полтава-Авто" є заборгованість в сумі 342 891,53 грн, та запросив відповідача до управління земельних ресурсів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області з податковими деклараціями за 2012-2017 роки для звірки, розгляд вказаних звернень зупинено та буде поновлено після врегулювання питання щодо сплати орендної плати.

2.20. Відповідач листом від 27.03.2017 вих. № 393 (а.с. 79) заперечив проти наявності у нього заборгованості за користування спірною земельною ділянкою, з посиланням на те, що після закінчення дії договору оренди земельної ділянки від 12.04.2007 продовжує сплачувати плату за землю в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі, визначеної Податковим кодексом України. Згідно з перевірками, проведеними Державною фіскальною службою за період 2012-2015 роки, у ПАТ "Полтава-Авто" жодних порушень щодо нарахування та сплати плати за землю не встановлено. 

2.21. 21.04.2017 позивач направив на адресу відповідача лист-повідомлення за № 01-50/831, в якому викликав ПрАТ "Полтава-Авто" на засідання Комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства та запропонував добровільно сплатити збитки, нанесені територіальній громаді внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів (а.с. 80).

2.22. 12.12.2017 Комісія по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства, створеною на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 07.12.2007 № 1229 зі змінами, встановила, що ПрАТ "Полтава-Авто", внаслідок використання без правовстановлюючих документів земельної ділянки площею 10 488 м2 по вул. Вадима Пугачова,10, за період з 01.01.2008 по 01.12.2017 завдало збитків власнику земельної ділянки - Кременчуцькій міській раді Полтавської області в розмірі 299 981,29 грн, про що складено відповідний акт (а.с. 41), який затверджено рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 09.02.2018 № 114 (а.с. 40). 

2.23. Вказане рішення було направлене ПрАТ "Полтава-Авто" листом від 20.02.2018 № 01-50/316 (а.с. 81). 

2.24. Відповідач 05.03.2018 направив позивачу заперечення № 164 (а.с. 82-83) на акт по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства від 12.12.2017, затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 09.02.2018 № 114, в якому посилається на те, що вказаний акт складаний з порушенням норм законодавства щодо визначення складу комісії, розрахунку завданих збитків та підстав такого нарахування.

3. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3.1. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.08.2019 (суддя Сірош Д. М.), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 (колегія суддів: Пелипенко Н. М., Барбашова  С. В., Істоміна О. А.), позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 524 747,34 грн. 

3.2. Судові рішення мотивовані тим, що використання відповідачем земельної ділянки без достатніх правових підстав, а також безпідставне збереження ним коштів у розмірі орендної плати за використання цієї земельної ділянки, є підставою для застосування до спірних правовідносин приписів статей 1212-1214 ЦК України, оскільки для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що заборгованість відповідача з орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою за період з 15.03.2016 по 15.03.2019 визначена позивачем як різниця між розміром нарахованої орендної плати, яку мав сплатити відповідач за користування земельною ділянкою та розміром фактично сплаченого відповідачем земельного податку згідно з інформацією Кременчуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області. Тобто, позивачем при розрахунку заборгованості з орендної плати була врахована сплачена відповідачем плата за користування земельною ділянкою в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі, на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі.

4. Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

4.1. ПрАТ "Полтава-Авто" у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі.

4.2. Скаргу аргументовано тим, що відповідачем були вжиті всі можливі заходи, направлені на оформлення права користування земельною ділянкою, а саме: з дозволу Ради в 2013 році було розроблено технічну документацію на земельну ділянку що знаходиться по вул. Вадима Пугачова (колишня Московська ), 10, у м.    Кременчуці Полтавської області та надано її Раді разом із заявою від 24.03.2014 № 11-26/-848 для розгляду питання про передачу земельної ділянки в оренду, проте Рада листом від 11.04.2014 повідомила ПрАТ "Полтава-Авто" про неможливість розгляду зазначеного звернення та повернула подані ним документи. Після внесення змін до технічної документації 15.02.2017 ПрАТ    "Полтава-Авто" повторно звернулося до Ради з проханням передати в оренду земельні ділянку за вище вказаною адресою, яку позивачем у місячний термін не розглянуто, а без отримання рішення Ради укладення договору оренди земельної ділянки неможливе. З огляду на викладене, відповідач вважає, що в його діях відсутній склад цивільного правопорушення, визначеного положеннями статті 1166 ЦК України, та як наслідок - відсутні правові підстави для стягнення з нього збитків за порушення земельного законодавства.

Крім того, відповідач стверджує, що органами фіскальної служби порушень з питань не правильного застосування ним відсоткової ставки нарахувань та сплати оренди не встановлено, що підтверджується наданим позивачу копіями акта документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства Головного управління ДФС у Полтавській області від 11.12.2017 № 1656/16-31-14-01-10/03118340, акта перевірки ДПІ у м. Полтаві від 19.06.2014 № 3926/16-01-22-01-09/03118340, акта перевірки ДПІ у м. Полтаві від 14.01.2013 № 149/22.2-2/03118340, акта про результати документальної невиїзної перевірки податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) Кременчуцької ОДПІ у Полтавській області від 28.03.2012 № 422/15-227/03118340, акта перевірки ДПІ у м. Полтаві від 19.10.2011 № 8181/23-2/03118340, акта про результати документальної невиїзної перевірки податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) Кременчуцької ОДПІ у Полтавській області від 29.06.2011 № 4525/15-227/03118340, акта перевірки ДПІ у м. Полтаві від 31.08.2009 № 23-1/03118340. 

5. Відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило.

6. Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

6.1. Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

6.2. Переглянувши судові рішення у касаційному порядку на підставі встановлених фактичних обставин справи, враховуючи визначені ГПК України межі цього перегляду, суд касаційної інстанції виходить із такого.

6.3. Відповідно до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

6.4. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, в якому згідно з частиною 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. 

6.5. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК України).
6.6. Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 ЗК України).

6.7. За змістом статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

6.8. У даній справі предметом позову є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. 

6.9. За змістом статей 74, 77, 86 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 

6.10. Судами не встановлено, а матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою площею 10    488 м2 (кадастровий номер 5310436100:04:001:0064) по вул. Вадима Пугачова (колишня Московська ), 10, у м. Кременчуці Полтавської області, зокрема укладення договору оренди вказаної земельної ділянки з Кременчуцькою міською радою Полтавської області та державної реєстрації такого права.

6.11. Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що ПрАТ "Полтава-Авто" користується зазначеною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

6.12. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

6.13. Колегія суддів зазначає, що за змістом глави 15, статей 120, 125 ЗК України та з урахуванням положень статті 1212 ЦК України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №    629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №    922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №    320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №    912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №    902/794/17, від 04.02.2019 у справі №    922/3409/17, від 12.03.2019 у справі №    916/2948/17, від 09.04.2019 у справі №    922/652/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №    922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №    922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №    922/207/15 і №    922/5468/14.

6.14. Таким чином, оскільки відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, ПрАТ    "Полтава-Авто", як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки - Кременчуцькій міській раді Полтавської області на підставі частини 1 ста 1212 Цивільного кодексу України.

6.15. З вказаних обставин правильно виходили суди попередніх інстанцій задовольняючи позовні вимоги Ради.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. Доводи ПрАТ "Полтава-Авто", наведені у касаційній скарзі, про те, що ним були вжиті всі можливі заходи, направлені на оформлення права користування земельною ділянкою, тому в його діях відсутній склад цивільного правопорушення, визначений положеннями статті 1166 ЦК України, та відсутні правові підстави для стягнення з нього збитків за порушення земельного законодавства, відхиляються колегією суддів, оскільки спірну суму коштів судом стягнуто як недоотриманий власником земельної ділянки доходів у вигляді орендної плати на підставі положень статті 1212 ЦК України, а не як майнову шкоду, відшкодування якої регулюється положеннями статті 1166 ЦК України.

7.2. Посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 922/3413/17, від 20.06.2018 у справі № 913/661/17, від 07.05.2018 у справі №    925/852/17, від 25.05.2018 у справі № 914/1744/17 та на постанову Вищого господарського суду України від 24.07.2012 у справі № 5015/7417/11, відхиляються колегією суддів, оскільки правовідносини не є подібними з правовідносинами у даній справі.

7.3. Щодо тверджень скаржника про те, що органами фіскальної служби порушень з питань не правильного застосування ним відсоткової ставки нарахувань та сплати оренди не встановлено, слід зазначити наступне.

Плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у вказаній редакції).
З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Суд апеляційної інстанції перевіривши наданий позивачем розрахунок суми позовних вимог в редакції уточненої позовної заяви, встановив, що орендна плата за користування земельною ділянкою по вул. Вадима Пугачова (колишня Московська), 10 , у м . Кременчуці, загальною площею 10 488 м2 (кадастровий номер 5310436100:04:001:0064) за період з 15.03.2016 по 15.03.2019 була визначена з урахуванням розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, цільового призначення земельної ділянки та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Заборгованість ПрАТ "Полтава-Авто" з орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою за період з 15.03.2016 по 15.03.2019 визначена Радою як різниця між розміром нарахованої орендної плати, яку мав сплатити відповідач за користування земельною ділянкою та розміром фактично сплаченого відповідачем земельного податку згідно з інформацією Кременчуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області. Тобто, позивачем при розрахунку заборгованості з орендної плати була врахована сплачена відповідачем плата за користування земельною ділянкою в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі. Станом на момент звернення з позовом заборгованість відповідача з орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою за період з 15.03.2016 по 15.03.2019 складала 524 747,34 грн і доказів її сплати відповідачем не надано. Водночас, інші доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до статті 300 ГПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції

7.4. Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

За таких обставин, оскільки фундаментальних порушень не встановлено, постанова суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

8. Розподіл судових витрат

8.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Полтава-Авто" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 та рішення Господарського суду Полтавської області від 07.08.2019 у справі №  917/432/19 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Є. Краснов

Суддя                                                                                                    Г. Мачульський

Суддя                                                                                                    І. Кушнір