Ухвала
 
17 червня 2020 року
м. Київ
справа № 408/1606/17
провадження № 61-26122ск18
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув питання про повернення судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 на окрему ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 12 березня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до пункту 2 розділу II«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» 
(далі - Закон України № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
У травні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 на окрему ухвалу Апеляційного суду Луганської області 
від 12 березня 2018 року.
Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, зокрема, для надання документу про сплату судового збору.
У липні 2019 року від ОСОБА_2 на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 29 травня 2018 року надійшли матеріали на усунення недоліків, серед яких квитанція від 25 червня 2018 року 
№ 0.0.1069726724.1 про сплату судового збору за подання касаційної скарги на окрему ухвалу Апеляційного суду Луганської області 
від 12 березня 2018 року у розмірі 352,40 грн.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, касаційну скаргу на окрему ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 12 березня 
2018 року було подано ОСОБА_1 . Проте, в ухвалі Верховного Суду 
від 29 травня 2018 року про залишення касаційної скарги без руху допущено описку, а саме неправильно зазначено особу, яка подає касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2020 року виправлено вказану вище описку.
Оскільки касаційна скарга на окрему ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 12 березня 2018 року подана ОСОБА_1 , а не особою, яка сплатила судовий збір - ОСОБА_2 , тому надмірно сплачена сума судового збору на підставі квитанції від 25 червня 2018 року 
№ 0.0.1069726724.1 за подання касаційної скарги на окрему ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 12 березня 2018 року у розмірі 352,40 грн підлягає поверненню. 
Керуючись статтею 7 Закону України «Про судовий збір», статтею 260 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України 
у місті Києві повернути  ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривень 40 (сорок) копійок, що внесений за подання касаційної скарги на окрему ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 12 березня 2018 року згідно з квитанцією 
від 25 червня 2018 року № 0.0.1069726724.1 на рахунок № 31213207700007, отримувач - УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача - 38004897, МФО - 899998.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                 І. М. Фаловська