Справа №  757/3821/19-п	 	 	 	Головуючий у І інстанції Білоцерківець О.А.	
Провадження № 33/824/800/2020	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Шроль В.Р.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
13 березня 2020 року                                                                  м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
закритоза відсутністю в діянні складу  адміністративного правопорушення, 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 04.07.2019 в АДРЕСА_1, вчинила стосовно свого чоловіка ОСОБА_1 психологічне насильство в сім`ї. 
 
Постановою судді провадження по справі закрито у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Мотивуючи ухвалу, суддя зазначив, що розгляд справи провадиться у межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, а з протоколу не вбачається, які конкретно дії були вчинені ОСОБА_2 направлені на психологічне насильство, а також не зазначено про шкоду, яку було завдано чи могло бути завдано адміністративним правопорушенням.
 
В апеляційній скарзі потерпілий просить скасувати постанову, прийняти нову, якою визнати винною  ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду адміністративної справи, суд не дослідив наявні в матеріалах справи докази та фактичні обставини справи і не надав їм належної оцінки, у зв`язку із чим дійшов хибного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
 
На думку потерпілого, під час розгляду справи суддя не виконав вимоги ч. 2 ст. 279 КУпАП, крім того, не розглянув клопотання про виклик свідків під час розгляду справи. Також вказує, що ОСОБА_2 знає про те, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю, була придбана у шлюбі, проте ОСОБА_2 не допустила його 02.07.2019 р. до його постійного житла - квартири АДРЕСА_1, шляхом самовільної заміни замків на вхідних дверях та встановлення охоронної сигналізації, внаслідок чого він фактично був позбавлений житла, одягу, їжі та інших побутових засобів для нормального існування, які знаходяться у квартирі, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному і фізичному здоров`ю. У зв`язку з протиправними діями ОСОБА_2 потерпілий 02.07.2019 року викликав працівників поліції, проте ОСОБА_2 в присутності поліцейських ображала потерпілого, у зв`язку з чим на підставі його заяви був складений протокол про адміністративне правопорушення. Зазначає, що перешкоди у користуванні квартирою ОСОБА_2 вчиняє постійно у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою.  
 
Заслухавши представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу, захисників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
 
Як випливає із заяви ОСОБА_1 (а.с.4), підставою для звернення до органу поліції 04.07.2019 став виклик ОСОБА_2 працівників правоохоронного органу для перевірки помешкання потерпілого на предмет вчинення у ньому дій, що направлені на пошкодження стін, які не знайшли свого підтвердження. 
 
Аналогічними до заяви  за своїм змістом є також письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.6). 
 
Жодного посилання на вчинення щодо нього домашнього насильства у заяві та письмових поясненнях ОСОБА_1 не міститься.
 
Будь-яких інших джерел доказів, які б містили дані про події, що мали місце 04.07.2019, матеріали справи не містять.
 
Складений протокол про адміністративне правопорушення  не містить зазначення діянь психологічного характеру ОСОБА_2 , які б могли свідчити про вчинення щодо ОСОБА_1 домашнього насильства.
 
Доказам по справі суддя надав належну оцінку і дійшов вірного висновку про відсутність доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
 
Доводи апеляційної скарги правильності висновків судді щодо подій, які мали місце 04.07.2019, не спростовують.
 
Порушень процесуального права, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
 
За таких обставин постанова судді є законною.
 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                             В. Р. Шроль