ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2020 р.           Справа№ 910/9358/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Полякова Б.М.
суддів:            Верховця  А.А. 
          Пантелієнка  В.О. 
 
за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (далі - АТ"Банк Кредит Дніпро", скаржник)
на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019
у справі № 910/9358/19 (суддя Привалов А.І.) 
за позовом АТ "Банк Кредит Дніпро" 
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш продукт Плюс"
2) Приватного акціонерного товариства "Геркулес"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мангуша Андрія Миколайовича 
про визнання недійсним договорів
за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 03.06.2020
ВСТАНОВИВ:
АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до 1) ТОВ "Наш продукт Плюс", 2) ПАТ "Геркулес" про:
- визнання недійсним укладеного між ПАТ «Геркулес» та ТОВ «Наш продукт Плюс» договору купівлі-продажу транспортних засобів від 12.03.2016; визнання недійсним укладеного між ПАТ «Геркулес» та ТОВ «Наш продукт Плюс» договір купівлі-продажу транспортних засобів від 15.03.2016.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що нотаріусом посвідчено зазначені договори купівлі-продажу транспортних засобів під час дії заборони відчуження майна ПАТ "Геркулес", що є порушенням норм чинного законодавства. А також, що відповідачами були порушені норми чинного законодавства при укладенні спірних договорів, оскільки транспортні засоби не були зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 року у справі № 910/9358/19 в задоволені позову відмовлено повністю.
Відмовляючи у позові суд виходив з того, що відповідачами не було порушено норми чинного законодавства при укладенні спірних договорів, оскільки на дату їх укладення зняття з обліку в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів не вимагалось.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 року у справі № 910/9358/19 та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ключовими аргументами скарги є:
-          ПАТ «Геркулес» не звертався до відповідних органів для зняття з реєстрації автомобілів;
-          судом не досліджено, чи передбачали сторони реальне настання правових наслідків, обумовлених спірними правочинами;
-          судом не досліджено, чи продовжував продавець фактично володіти та користуватися майном.
Від ПАТ «Геркулес» надійшов відзив на апеляційну скаргу АТ "Банк Кредит Дніпро".
Ключовими аргументами відзиву є:
-          позивач не є стороною спірних правочинів, що є підставою для відмови в позові;
-          ПАТ «Геркулес» є фінансовим, а не майновим поручителем;
-           наразі відсутні реєстрації обтяжень на спірне майно;
-          договори укладені відповідно до чинного законодавства;
-          банк неправомірно не розмежовує поняття переходу права власності на транспортний засіб та відповідну наступну перереєстрацію його в органах МВС.  
Від ТОВ «Наш продукт Плюс» також надійшов відзив на апеляційну скаргу АТ "Банк Кредит Дніпро".
Ключовими аргументами відзиву є:
-          наразі відсутні реєстрації обтяжень на спірні транспортні засоби;
-          на час укладення спірних договорів, не вимагалося зняття з обліку в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів;
-          транспортні засоби було передано покупцю за актами приймання-передачі.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2019, справа № 910/9358/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Банк Кредит Дніпро" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі № 910/9358/19.
В ході розгляду справи склад судової колегії неодноразово змінювався.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2020 для розгляду справи №910/9358/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Верховець А.А., Пантелієнко В.О. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.
Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого  законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів апеляційну скаргу АТ "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2019 у справі № 910/9358/19.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 розгляд справи №910/9358/19 відкладено на 29.04.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 розгляд справи №910/9358/19 відкладено на 03.06.2020.
Від апелянта АТ "Банк Кредит Дніпро" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про відкладення розгляду справи № 910/9358/19, у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі.
Клопотання про відкладення розгляду справи відхилено судом з огляду на наступне.
Частиною 12 ст. 270 ГПК України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Отже, відкладення розгляду справи є правом суду. Основною умовою для відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що АТ "Банк Кредит Дніпро" висловився з приводу оскарженого судового рішення та надав свої пояснення, шляхом подання апеляційної скарги, а отже неявка представника АТ "Банк Кредит Дніпро" у даному випадку, на думку Північного апеляційного господарського суду, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.
В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до змісту ч. 3 ст. 215 ЦК України договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Саме по собі порушення сторонами договору при його укладенні окремих вимог закону не може бути підставою для визнання його недійсним, якщо судом не буде встановлено, що укладеним договором порушено право чи законний інтерес позивача і воно може бути відновлене шляхом визнання договору недійсним. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.
Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. (Правова позиція Верховного суду України у справі № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, постанова Великої палати Верховний Суду від 18.04.2018 року № 439/212/14-ц|14-75цс18, постанови Верховного Суду від 18.07.2018 року по справі № 750/2728/16-ц, провадження № 61-8888св18, від 04 липня 2018 року по справі № 462/4611/13-ц, провадження № 61-6130св18).
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 19.06.2013 між ПАТ "Банк Кредит Дніпро" (правонаступником якого є позивач; далі - кредитор, позивач) та ПП "Український продукт" (далі - позичальник) було укладено генеральний договір на здійснення кредитних операцій №190613-КЛВТ (далі - генеральний договір), відповідно до якого визначаються загальні умови надання банком кредитів (траншів) позивальнику у майбутньому. 
В якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вищевказаним генеральним договором між позивачем, як кредитором, та ПАТ "Геркулес" (далі - відповідач) 19.06.2013 укладено договір поруки №190613-П (далі - договір поруки).
Предметом договору поруки є зобов`язання поручителя перед кредитором солідарно відповідати за виконання зобов`язань ПП "Український продукт" за основним договором.
Отже, ПАТ "Геркулес" є фінансовим поручителем ПП "Український продукт", а не майновим. 
Також матеріали справи не містять доказів того, що спірні транспортні засоби заходяться у банка в заставі або наявність інших правочинів укладених відносно транспортних засобів між АТ"Банк Кредит Дніпро" та ПАТ «Геркулес», за якими у банка б виникало право на них. 
Оскільки позивач не є стороною оспорюваних договорів та не надав суду доказів, що спірні транспортні засоби перебувають у його власності, звертаючись до суду з позовом про визнання договору недійсним, АТ"Банк Кредит Дніпро" мав зазначити, які його права чи інтереси порушенні відповідачами шляхом укладення таких договорів та, відповідно, необхідність його відновлення.
Так, Верховний Суд у справі № 910/13042/18 за тотожним предметом спору, позивача - АТ"Банк Кредит Дніпро" та відповідача - ПАТ "Геркулес" прийшов до висновку, що позивачем не доведено факту порушення його прав чи інтересів договором, стороною, якого він не є.
Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.
Наведений висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладені у постановах від 12.06.2018 у справі № 925/866/17 та від 21.11.2018 у справі № 921/716/17.
Таким чином, оскільки АТ"Банк Кредит Дніпро" не довів порушення своїх прав - це є підставою для відмови в задоволенні позову.
Також, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність порушення відповідачами норми чинного законодавства при укладенні спірних договорів, оскільки на дату їх укладення зняття з обліку в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів не вимагалось. 
За таких обставин, враховуючи, що позивачем не доведено порушення його права чи інтересу відповідачами шляхом укладення оспорюваних договорів, та не доведення позивачем належними та допустимими доказами тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а також у зв`язку з відсутністю фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання оскаржуваних правочинів недійсними та настання відповідних юридичних наслідків, апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову з огляду на його необґрунтованість і недоведеність.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні, прийнятому у справі «Проніна проти України» зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Водночас апеляційний господарський суд враховує висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/9358/19 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.
Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника - АТ "Банк Кредит Дніпро".
Керуючись ст. ст.  253-255, 269, ст. 276, ст.  277,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/9358/19 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/9358/19 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Справу №910/9358/19 повернути до Господарського суду міста Києва.
          5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            Б.М. Поляков 

Судді                                                                                А.А. Верховець

                                                                                В.О. Пантелієнко

повний текст складено 09.06.2020