Ухвала                                                 
 
06 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 589/1237/14-ц
провадження № 61-46031св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Ступак О. В.
суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач), 
Яремка В. В.,
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», 
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Сумської області від 19 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І., Хвостика С. Г.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
На обгрунтування позовних вимог зазначало, що 30 січня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Укрпромбанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір 
№ 43-0011010/ФК-08, згідно умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 18 600,00 грн, зі сплатою 15,1 процента річних за весь строк фактичного користування грошовими коштами, з кінцевим строком повернення до 29 січня 2018 року. 
 
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 30 січня 
2018 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір № 43-0011010/Zфкіп-08-1, за умовами якого ОСОБА_2 передав ТОВ «Укрпромбанк» в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру, загальною площею 49,1 кв. м, житловою площею 30,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
 
30 січня 2018 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір № 43-0011010/Zфкіп-08-2, за умовами якого ОСОБА_3 передала ТОВ «Укрпромбанк» в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру, загальною площею 45,8 кв. м, житловою площею 31,0 кв. м, реєстраційний номер 16869990, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
 
30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України (далі - НБУ) укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до пункту 4.1. якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед НБУ, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях. Таким чином, право грошової вимоги за кредитним договором від 30 січня 2008 року № 43-0011010/ФК-08, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 , та за договорами іпотеки, укладеними між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , перейшло до ПАТ «Дельта Банк». 
 
ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 04 червня 2015 року у нього виникла заборгованість у розмірі 120 531,38 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 92 987,08 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 27 544,38 грн. 
 
Посилаючись на наведене, ПАТ «Дельта Банк» з урахуванням уточнених позовних вимог, просило стягнути зазначену заборгованість з ОСОБА_1 ; звернути стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_2 двокімнатну квартиру, загальною площею 49,1 кв. м, житловою площею 30,8 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження; звернути стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_3 двокімнатну квартиру, загальною площею 45,8 кв. м, житловою площею 31,0 кв. м, реєстраційний номер 16869990, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження. 
 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
 
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено. 
 
Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 26 листопада 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено, рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 30 січня 2008 року № 43-0011010/ФК-08 у розмірі 120 531,38 грн.
 
У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 30 січня 
2008 року № 43-0011010/ФК-08 у розмірі 120 531,38 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 43-0011010/Zфкіп-08-1 від 30 січня 2008 року, укладеним з ОСОБА_2 , а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 115 667,00 грн.
 
У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором  від 30 січня 
2008 року № 43-0011010/ФК-08 у розмірі 120 531,38 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30 січня 2008 року 
№ 43-0011010/Zфкіп-08-2, укладеним з ОСОБА_3 , а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 104 189,00 грн.
 
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено, рішення Апеляційного суду Сумської області від 26 листопада 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
 
Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково, рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. 
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 30 січня 2008 року № 43-0011010/ФК-08 у розмірі 120 531,38 грн.
 
У задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовлено.
 
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Постановою Верховного Суду від 23 травня 2018 року касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково, рішення Апеляційного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду. 
                                                                                                                        
Постанова касаційного суду мотивована тим, що апеляційний суд дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на неспівмірність заборгованості за кредитним договором (120 531,46 грн) з вартістю майна (795 582,00 грн), переданого в іпотеку в рахунок забезпечення належного його виконання, оскільки зазначена підстава для відмови у зверненні стягнення на іпотечне майно, не передбачена статтею 39 Закону України «Про іпотеку».
 
Постановою Апеляційного суду Сумської області від 19 вересня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено, рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ПАТ «Дельта Банк» до 
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, задоволено. 
 
У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором  від 30 січня 2008 року № 43-0011010/ФК-08 у розмірі 120 531,46 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 92 987,08 грн та простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 27 544,38 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30 січня 2008 року № 43-0011010/Zфкіп-08-1, укладеним з ОСОБА_2 , а саме двокімнатну квартиру 
АДРЕСА_3 , визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, але не нижчою, ніж 
409 834,00 грн.
 
У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором  від 30 січня 2008 року № 43-0011010/ФК-08 у розмірі 120 531,46 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 92 987,08 грн та простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 27 544,38 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30 січня 2008 року № 43 0011010/Zфкіп-08-2, укладеним з ОСОБА_3 , а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, але не нижчою, ніж 385 748,00 грн.
 
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд апеляційної інстанції виходив з того, що право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» та пунктом 3.1.3. іпотечних договорів від 30 січня 2008 року, право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя, в матеріалах справи відсутні докази належного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором та виконання зобов`язань позичальника іпотекодавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому апеляційний суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмети іпотеки за іпотечними договорами від 30 січня 2008 року 
№ 43-0011010/Zфкіп-08-1, № 43 0011010/Zфкіп-08-2 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 30 січня 2008 року 
№ 43-0011010/ФК-08, укладеним з ОСОБА_1 , шляхом їх реалізації на прилюдних торгах є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Визначивши початкову ціну продажу іпотечного майна за експертною оцінкою станом на 
31 травня 2016 року, апеляційний суд вказав, що відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо, наприклад, така вартість майна змінилася. 
 
Узагальнені доводи касаційної скарги та позиції учасників справи
 
У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якій вони просили скасувати постанову Апеляційного суду Сумської області від 19 вересня 2018 року та залишити в силі рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга обгрунтована посиланням на те, що апеляційний суд не надав належної правової оцінки їх доводам про те, що ПАТ «Дельта Банк» не набуло прав іпотекодержателя за укладеними з ними договорами іпотеки від 30 січня 2008 року № 43 0011010/Zфкіп-08-1 та № 43 0011010/Zфкіп-08-2, оскільки згідно з пунктом 6.6. договорів іпотеки зміна умов цих договорів можлива лише за взаємною згодою сторін, яку вони не надавали, договір про заміну іпотекодержателя підлягає нотаріальному посвідченню, проте договір про передачу активів та кредитних зобов`язань від 30 червня 2019 року не був нотаріально посвідчений, а тому він не є законною підставою передачі (відступлення) прав вимоги до них за договорами іпотеки. Крім того, у порушення вимог законодавства, а ні ТОВ «Укрпромбанк», а ні ПАТ «Дельта Банк» належним чином не повідомили їх про зміну кредитора у зобов`язанні. Після закінчення 01 січня 2010 року графіку платежів погашення кредиту на неодноразові звернення ОСОБА_1 банк не надав новий графік платежів, хоча без нього неможливо правильно обрахувати розмір обов`язкових щомісячних платежів, та не повідомив нові реквізити для їх сплати. ПАТ «Дельта Банк» на власний розсуд визначав черговість зарахування сплачуваних ОСОБА_1 коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, не повідомляв про їх недостатність та про виникнення у 
ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Звернення стягнення на дві квартири одночасно є передчасним, оскільки грошове зобов`язання у першу чергу має виконуватись шляхом сплати грошових коштів та лише при їх недостатності звертається стягнення на інше рухоме і нерухоме майно, стягнення на квартиру чи житловий будинок, в якому проживає боржник, звертається в останню чергу, проте процедура виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості не розпочалася, вони та члени їх сімей фактично проживають в квартирах, на яких звертається стягнення, іншого житла не мають, вартість квартир значно перевищує розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, а тому їх продаж порушить право власності заявників на зазначені квартири. Визначена апеляційним судом початкова ціна квартир є заниженою, не відповідає їх дійсній вартості та вимогам закону, не ґрунтується на зібраних у справі доказах.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Згідно статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 
2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з місцевого суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За змістом частини першої статті 400 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Щодо наявності підстав для зупинення касаційного провадження
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 361/7543/17 (провадження 
№ 61-10834св19) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, процентів за користування, трьох процентів річних та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року, з підстав, необхідності відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного Верховним Судом України у постанові 
від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1080цс15 щодо одночасного задоволення вимог про стягнення боргу за основним зобов'язанням зі зверненням стягнення на предмет іпотеки.
 
Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виходила з того, що одночасне стягнення заборгованості зі зверненням стягнення на предмет іпотеки є фактично подвійним стягненням суми заборгованості, яка підлягає виплаті кредитору. У разі, якщо позивач (кредитор та іпотекодержатель) об`єднує у своєму позові дві такі позовні вимоги, то суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором чи договором позики. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. При цьому, кредитор у подальшому не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом до боржника про стягнення заборгованості у разі, якщо вартість реалізованого іпотечного майна є недостатньою для повного задоволення його вимог.
 
У справі, яка переглядається, правовідносини є подібними тим, що є предметом спору у справі № 361/7543/17, зокрема, стосуються одночасного стягнення заборгованості зі зверненням стягнення на предмет іпотеки. Розгляд зазначеної справи Великою Палатою Верховного Суду було призначено на 11 грудня 
2019 року, в подальшому розгляд справи відкладено на 19 травня 2020 року.
 
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
 
Ураховуючи наведене, колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 361/7543/17 (провадження № 14-546цс19).
 
Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 589/1237/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Сумської області від 19 вересня 2018 року, до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи 
№ 361/7543/17 (провадження № 14-546цс19) за позовом   ОСОБА_8 доОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, процентів за користування, трьох процентів річних та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року.
 
Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною, і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                            О. В. Ступак
Судді:                                                                                     І. Ю. Гулейков 
С. О. Погрібний
Г. І. Усик 
                                                                            В. В. Яремко