Ухвала
 
27 квітня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 336/5302/18
провадження № 61-4581св19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.,                       Сімоненко В. М.,             
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 04 лютого 2019 року,-
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , 2004 року народження, у розмірі 1/4 від усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. 
Судовим наказом, виданим 05 жовтня 2018 року Шевченківський районним судом м. Запоріжжя, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , 2004 року народження, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника (платника аліментів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з         10 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття; допущено негайне виконання судового наказу у межах сплати платежу на один місяць; стягнено з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 176,20 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада                  2018 року скасовано судовий наказ від 05 жовтня 2018 року.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2018 року повернуто заявнику.
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2019 року до Верховного Суду,                                     ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від               05 листопада 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 04 лютого 2019 року.  
Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2019 року відкрито касаційне провадження; витребувано справу з Шевченківського районного суду                          м. Запоріжжя.
Справа надійшла до суду касаційної інстанції. 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                       № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX).
У пункті 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги).
Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень не вбачається.
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, призначити до судового розгляду.
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:  	С. Ю. Мартєв  	
 	Є. В. Петров   В. М. Сімоненко