ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року	Львів	Справа № 460/3402/19 пров. № А/857/3966/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Старунського Д.М.,
суддів Большакової О.О., Качмара В.Я.,
за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.,
розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду  від 31 січня 2020 року у справі № 460/3402/19 (рішення ухвалено в м. Рівне, головуючий суддя Щербаков В.В., дата складення в повному обсязі – 31.01.2020) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними та скасування розрахунків, зобов`язання вчинення певних дій, 
                                                      в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 18.11.2019 через представника Меламеда Вадима Борисовача звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі – ГУ ПФУ у Рівненській області, відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати відповідні розрахунки про розмір поновленої пенсії позивачу викладені в відмові відповідача від 18.07.2019, зобов`язати відповідача отримати від уповноваженого органу чинну довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача; та на підставі отриманої довідки провести перерахунок пенсії за вислугу років позивача, у відповідності до діючих розмірів грошового забезпечення з дати поновлення виплати  пенсії - з 29.01.2018, відповідно до норм Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, з проведенням індексації відповідно до Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” та компенсацією втрати частини доходів відповідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Рівненській області виплатити ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії за попередній період з 29.01.2018 в повному обсязі за весь період на визначений ним банківський рахунок.
В обґрунтування позову зазначає, що на виконання постанови суду у справі №857/106/19 від 22.04.2019 йому відновлено виплату пенсії з 29.01.2018. Однак, позивач отримав листа від відповідача, що розмір його відновленої пенсії склав 221,02 грн. Вважає, що його пенсія повинна була бути перерахована на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. Крім того, позивач просить суд зобов`язати здійснити такий перерахунок з проведенням індексації та нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду  від 31 січня 2020 року позовну задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Рівненській області щодо розрахунку поновленої пенсії, викладене у протоколі від 17.05.2019, в раніше призначеному розмірі. Зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області отримати від Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45, довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , та провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років на підставі поданих довідок про грошове забезпечення з проведенням індексації відповідно до Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” з дати поновлення виплати пенсії – з 29.01.2018. Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ГУПФУ в Рівненській області провести перерахунок пенсії за вислугу років з компенсацією втрати частини доходів відповідно до Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” та виплатити суму недоотриманої пенсії з 29.01.2018 в повному обсязі – залишено без задоволення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ПФУ в Рівненській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 384,20 грн. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, а в решті залишити у силі.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України. Загалом доводи скарги за змістом співпадають з доводами, наведеними у відзиві на апеляційну скаргу. Зокрема  скаржник зазначає, що судом не взято до уваги, що термін дії закордонного паспорта позивача на момент розгляду справи закінчився. Також судом не враховано, що позов подано з пропуском строку звернення до суду та не подано заяви на його поновлення. Стверджує, що у зв`язку з припиненням виплати позивачу пенсії органом, який її призначив, його пенсійна справа не передавалась до головного управління, а перебуває в архіві ГУ Національної поліції у Рівненській області. Також вказує, що ліквідаційною комісією УМВС в Рівненській області не було надано до ГУ ПФУ у Рівненській області довідки про зміну грошового забезпечення позивача відповідно до постанов КМУ №45, №103, проте позивачу поновлено виплату пенсії за рішенням суду, а не відповідно до норм чинного законодавства. Крім того вказує, що орган Пенсійного фонду виплату нарахованої відповідно до рішення суду пенсії здійснює на підставі постанови КМУ від 22.08.2018 №649, якою затверджено порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, при цьому пенсійний орган не вправі змінювати цільове використання  коштів за затвердженою бюджетною програмою.
Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Від представника позивача на адресу апеляційного суду надійшла заява, в якій останній просить провести розгляд справи без його участі та без участі позивача.
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явились, що у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Відповідно до ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, якому з 25.04.1994 призначена пенсія за вислугу років пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
З 10.11.1999 позивач прийнятий на консульський облік в Посольстві України в Державі Ізраїль, де проживає до цього часу.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 у справі №1740/2288/18 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 , оформлену листом від 28 лютого 2018 року № П-270/07.1-59. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області поновити та виплачувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 з 29 січня 2018 року. Вказана постанова 22.04.2019 набрала законної сили.
У червні 2019 року представник позивача – Меламед В. звернувся в інтересах ОСОБА_1 до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.
Відповідач листом від 18.07.2019 №116.24/03 повідомив позивача, що розмір поновленої пенсії становить 221 грн 02 коп. та наданий розрахунок його пенсії відповідно до протоколу від 17.05.2019.
Не погоджуючись з таким перерахунком пенсії, позивач за посередництвом його представника звернувся до суду із вказаним позовом.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання пенсії, призначеної згідно Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, а відтак і право на перерахунок пенсії незалежно від факту зняття з обліку, з позовом про який в межах строку звернення до суду звернувся до суду. Також суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано вимог Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, що стало підставою для його зобов`язання отримати від Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 порядку довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача та проведення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі поданих довідок про грошове забезпечення з дати поновлення виплати пенсії.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої та другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ в редакції на час подання позову). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно частини другої статті 62 Закону №2262-ХІІ пенсії, призначені вказаним особам, що виїхали на постійне місце проживання за кордон, в Україні, до виїзду на постійне місце проживання за кордон, виплачуються в порядку, встановленому Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Як встановлено судом, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 у справі №1740/2288/18 зобов`язано відповідача поновити та виплачувати пенсію за вислугу років позивача з 29 січня 2018 року. 
Згідно частини 18 статті 43 Закону №2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення таким особам.
За матеріалами справи пенсія позивачу призначена за вислугу років як працівнику міліції.
Відповідно до абз. 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» закону «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Кабінет Міністрів України постановою «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988 та постановою «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268» від 18.11.2015 №947 установив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами та спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади та плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.
Згідно абзацу першого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (в редакції на час подання позову) було постановлено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції” (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
Отже, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичне складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача як колишнього працівника міліції.
З урахуванням встановленого суд першої інстанції вірно вказав, що позивач має безумовне право на отримання пенсії, призначеної згідно Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, а відтак і право на перерахунок пенсії за наявності підстав, передбачених постановами Кабінету Міністрів України з моменту поновлення виплати пенсії незалежно від факту зняття з обліку, оскільки право на пенсійне забезпечення особи після виїзду за кордон забезпечується державою.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393” (далі - Порядок № 45).
Відповідно до пунктів 1 – 3 Порядку № 45 (в редакції на час подання позову) пенсії, призначені відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Довідки видаються на осіб, які звільнені із служби, зокрема в апараті МВС, органах та підрозділах МВС, в закладах, на підприємствах та в установах, що належать до сфери управління МВС (крім органів, підрозділів, закладів та установ, передбачених абзацами четвертим, п`ятим і сьомим цього пункту) – МВС.
Відповідно до п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Згідно п. 5 Порядку №45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 р. проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції” (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.
Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які на день звільнення з органів внутрішніх справ мали спеціальне звання внутрішньої служби (крім підрозділів виконання покарань та Державної фельд`єгерської служби), перерахунок пенсії починаючи з 1 січня 2018 р. проводиться особам начальницького складу - з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту, та схеми тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (додаток 6), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374).
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 позов ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання постанови протиправною та нечинною в частині задовольнив: визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 до Порядку № 45; зобов`язав Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним і нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.
Відповідно до частини другої статті 255 КАС України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року набрало законної сили 05 березня 2019 року.
Разом з тим, скасування в судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови № 103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, передбачений у Постанові № 45, не змінився у зв`язку з прийняттям Постанови № 103. Порядок № 45 в редакції до внесення змін Постановою № 103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подавали їх головним управлінням ПФУ. Головні управління ПФУ здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від органів, у яких відповідні особи проходили службу, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форму довідки, в тому числі складові грошового забезпечення, наведено в додатку 2 до Порядку № 45.
Судом встановлено, що довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку його пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не надходили, а також і те, що відповідач не надав суду доказів вчинення дій на виконання вимог Порядку №45 шляхом складання списку за формою згідно з додатком 1 та подання його органу, з якого позивач був звільнений із служби. Вказане спростовує доводи апеляційної скарги про те, що ліквідаційною комісією УМВС в Рівненській області не було надано до ГУ ПФУ у Рівненській області довідки про зміну грошового забезпечення позивача відповідно до постанов КМУ №45, №103
Враховуючи наведене, рішення відповідача щодо розрахунку поновленої пенсії, викладене у протоколі від 17.05.2019, в раніше призначеному розмірі – 221,02 грн підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом не взято до уваги, що термін дії закордонного паспорта позивача на момент розгляду справи закінчився, то такі колегія суддів не бере до уваги, оскільки як встановлено судом, позовну заяву та представництво інтересів позивача у суді здійснював Меламед Вадим на підставі довіреності від 30 листопада 2017 року від імені ОСОБА_1 на підставі його паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданим органом 1700 20.09.1999, який на час складення цієї довіреності діяв. 
Колегія суддів вважає спростованими і доводи апеляційної скарги в частині пропущення позивачем встановленого законодавством строку звернення до суду та не подання заяви на його поновлення, оскільки, як встановлено судом, такий позивачем не пропущений, враховуючи, що відповідь ГУ ПФУ у Рівненській області на звернення позивача про перерахунок пенсії датована 18.07.2019, а позовна заява подана в листопаді 2019 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду.
Також необхідно звернути увагу й на те, що за правилами частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Твердження апелянта, що у зв`язку з припиненням виплати позивачу пенсії органом, який її призначив, його пенсійна справа не передавалась до головного управління, а перебуває в архіві ГУ Національної поліції у Рівненській області, є безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до статті 99 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та постанови Кабінету Міністрів України "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» № 1522 від 02.11.2006 з 01.01.2007 до органів Пенсійного фонду України перейшли функції по призначенню та перерахунку пенсій військовослужбовців. 
Отже, з 2007 року до функцій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перейшли повноваження із виплати пенсії відповідній категорії пенсіонерів (особам, звільненим з військової служби), в тому числі і позивачу.
Як визначено статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Враховуючи те, що відповідач, отримавши заяву представника позивача та виявивши, що його пенсійна справа фактично не передана, зобов`язаний був з урахуванням покладених на нього законом обов`язків щодо забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, витребувати з органу, у якому працював позивач, його пенсійну справу та вчинити дії по належному нарахуванню та виплаті   ОСОБА_1 відновленої пенсії. 
Щодо доводів апеляційної скарги в тому, що орган Пенсійного фонду виплату нарахованої відповідно до рішення суду пенсії здійснює на підставі постанови КМУ від 22.08.2018 №649, якою затверджено порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, при цьому пенсійний орган не вправі змінювати цільове використання  коштів за затвердженою бюджетною програмою, то колегія суддів не вважає їх слушними та зазначає наступне.
Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.
Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).
Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.
Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016).
У рішенні від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.
Підсумовуючи наведені норми законодавства та обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині, яке переглянуте судом апеляційної інстанції в межах доводів апеляційної інстанції.
Згідно статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                    п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду  від 31 січня 2020 року у справі № 460/3402/19  – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Д. М. Старунський 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. Я. Качмар  	
                                                                                Повне судове рішення складено 19.06.2020