ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Справа № 33/807/218/20 Головуючий в 1-й інстанції - Сидоренко Ю.В.
Єдиний унікальний № 311/4632/19 
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП                 Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
03 квітня 2020 року                                                 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шершньова О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , захисника Шершньова О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, студента Мелітопольського інституту екології та соціальних технологій, 3 курс заочної форми навчання, одруженого, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Також постановлено стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 грудня 2019 року о 13-23 годині, рухаючись в м. Василівка по вул. Соборна біля будинку №1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2104» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, бліда шкіра обличчя, сухість порожнини рота та слабке слиновиділення, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду в закладі здоров`я на предмет встановлення чи відсутності наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  з вказаною постановою суду першої інстанції не погоджується, у зв`язку з її незаконністю, порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права судом першої інстанції під час розгляду справи, а також невідповідністю висновків суду фактично встановленим обставинам, та неповнотою та недостатністю доказів які надані суду і які були покладені в основу постанови про визнання особи винуватою.
Зауважує, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП справу було розглянуто за його відсутності, був присутній тільки його захисник, і незважаючи на те, що він знаходився на лікуванні, просив не слухати справу в його відсутність, у зв`язку з чим вважає, що він не намагався перешкодити руху справи, окрім того, не мав змоги задати питання свідкам, що є порушенням його права на захист. Зауважує, що працівники поліції не видали йому направлення на проходження медогляду в мед закладі. Вважає, що відсутній весь відеозапис, і зауважує, що відсутній уривок щодо того, де з його боку надано згоду на проходження в мед закладі, оскільки він не довіряв поліцейським. Вважає, що відсутність повного відеозапису позбавляє можливості перевірити його достовірність і покласти його в основу його невинуватості, оскільки він не відмовлявся пройти медогляд в мед закладі.
Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Шершньов О.В. з вказаною постановою суду першої інстанції не погоджується, у зв`язку з її незаконністю, порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права судом першої інстанції під час розгляду справи, а також невідповідністю висновків суду фактично встановленим обставинам, та неповнотою та недостатністю доказів які надані суду і які були покладені в основу постанови про визнання особи винуватою.

Зауважує, що під час розгляду справи був присутній тільки захисник особи що притягається до адміністративної відповідальності та який заперечував проти розгляду справи за відсутності особи, що притягується до відповідальності - ОСОБА_1 , оскільки його відсутність позбавляє захисника можливості узгодити позицію захисту із клієнтом, про що 03.03.2020 року захисником подано відповідне клопотання про відкладення розгляду справи, крім того, ОСОБА_1 через захисника подав клопотання суду в порядку сг.268 КУпАП про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його перебуванням на стаціонарному лікуванні з діагнозом «ниркова недостатність» з плановим періодом лікування до 08.03.2020 року.
Суд не обґрунтував належним чином своїх висновків щодо створення перешкод з боку ОСОБА_1 щодо руху справи і зловживання своїми правами. Суд продовжуючи розгляд справи за відсутності особи що притягається до відповідальності допитав двох свідків, чим позбавив можливості особу, що притягається до відповідальності поставити свідкам запитання про істотні обставини, що є грубим порушення права на захист. 

Зауважує, що допитаний в судовому засіданні 03.03.2020 року свідок ОСОБА_3 дав показання суду які спростовують правомірність дій працівників поліції, вказують на порушення порядку проведення огляду, свідчать про те, що свідки для фіксування факту відмови правопорушника не залучались, а були залучені для перегляду відеозапису, який не долучено до матеріалів справи, і незважаючи на показання свідка які фактично свідчать про наявність підстав для закриття провадження у справі, суд поклав ці показання в основу висновку про винуватість особи що притягається до відповідальності, що свідчить про упереджене ставлення і необ`єктивну оцінку доказів.

Показання допитаної в судовому засіданні 03.03.2020 року свідка ОСОБА_4 , вказують на виникнення підстав для огляду ще в 10-11 годин, проте, протокол складався і свідки для перегляду відеозапису запрошувалися після 14:00 годин, тобто з порушенням двохгодинного проміжку часу з моменту виникнення підстав для огляду та його проведенням, відповідно порядок направлення на огляд було грубо порушено, і висновки про відмову пройти огляд з порушенням двохгодинного проміжку часу є неналежними доказами які не можуть бути покладені в основу висновку про винуватість особи яка притягується до відповідальності.

Судом встановлений факт відсутності і не оформлення з невідомих причин направлення
на огляд водія до конкретного закладу охорони здоров`я. Таким чином, суд поклав в основу постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності припущення, щодо відмови особи яка притягається до відповідальності пройти огляд за відсутності доказів, які б відповідали критеріям достатності, належності, допустимості.

Суд першої інстанції не звернув увагу на посилання захисника у клопотаннях про повернення протоколу для усунення недоліків: «відповідно до практики ЄСПЛ, висловленою у рішеннях «Енгель та інші проти Нідерландів», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інших чисельних рішеннях, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні».        

Суд першої інстанції не звернув увагу на посилання захисника у клопотаннях про повернення протоколу для усунення недоліків на необхідність дотримання принципу презумпції невинуватості: «Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Зауважує, що відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, тобто у протоколі мали б бути зазначені дата, точний час, місце і суть правопорушення - відмова від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків на предмет встановлення наявності чи відсутності наркотичного сп`яніння.
Проте зазначений час правопорушення 13 год. 23.хв. 08.12.2019 року, коли свідки правопорушення не могли бути присутніми.

Постановою суду від 13.01.2020 року, суд встановив ряд порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення які перешкоджають розгляду справи, проте, жодного недоліку який перешкоджає розгляду справи усунуто не було, навпроти, допит свідків показав і виявив грубі порушення процедури оформлення, у тому числі встановлено, що свідки зазначені в протоколі не були свідками відмови водія від огляду в закладі охорони здоров`я - тобто дій водія щодо ухилення від огляду, що є істотною обставиною.

Залишені поза увагою процесуальні порушення щодо порядку огляду викладені в двох
клопотаннях захисника про повернення протоколу для належного оформлення.

Неправильне застосування норм матеріального права, оскільки вважає, що для правильного вирішення цієї справи необхідно повністю усунути недоліки протоколу і справи про адміністративне правопорушення, додати до справи і подати суду повні достовірні дані про обидва протоколи, а також правильно кваліфікувати дії особи що притягається до адміністративної відповідальності. Вважає, що обидві справи відносно ОСОБА_5 мали бути об`єднані Василівським районним судом Запорізької області, і зважаючи на приписи ч.2 ст.36 КУПАП стягнення мало бути накладено в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення.

Невідповідність висновків суду фактично встановлених обставинам, оскільки суд так і не вислухав особу що притягається до відповідальності щодо його пояснень викладених у протоколі, оскільки згідно з їх змісту не зрозуміло чи відмовляється він від проходження огляду на місці зупинки, чи відмовляється він від огляду в медичному закладі, а з урахуванням тих обставин, що дії водія щодо ухилення від огляду в протоколі не зазначено, час правопорушення вказано 13:23 год. і направлення до медичного закладу не видавалось, явно відмова від огляду стосується саме огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Вважає, що посилання суду на докази, які містяться в матеріалах справи, а саме, рапорт інспектора СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Богдан В.Л. від 08.12.2019 року, на «усні та письмові поясненнями свідка ОСОБА_3 ; письмові пояснення ОСОБА_6 », на «книгу нарядів Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області з відомостями про розстановку нарядів на 08.12.2019 року», на «відтворенний в судовому засіданні 03.03.2020року DVD-R диском за відеозаписом подій від 08.12.2019 року за участю ОСОБА_1, є безпідставними, оскільки не можуть бути покладені в основу про винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, який ще й містить порушення, які не усунуті при розгляду справи не може бути доказом в цій справі, оскільки є неоднозначним, кваліфікація неправильна.

Посилання на роздруківку архіву правопорушень помилкове, оскільки такого документу не міститься в матеріалах справи, а перелік певних подій а.с.7 ніким не підписаний, і невідомо звідки взятий, не можна брати до уваги.

Просить постанову суду відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 , захисника Шершньова О.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Положення ч.ч. 1,2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положенням ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Диспозиція ст.130 ч.1 КУПАП, зокрема, передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходженнявідповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст. 130 ч.1 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходженнявідповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП є формальним.
З матеріалів справи вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, засновані на наявних у справі і досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду. Постанова суду відповідає вимогам ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, яка в повному обсязі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: протоколом серії ОБ № 060389 від 08 грудня 2019 року, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 , викладених у протоколі та з яких вбачається, що останній не заперечував проти фактичних обставин, викладених у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення, вказуючи при цьому, що керував автомобілем ВАЗ-2104 держномер НОМЕР_2 , від медичного огляду відмовляється, від керування транспортним засобом відсторонений; рапортом інспектора СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Богдан В.Л. від 08.12.2019 року; усними та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_6 ; книгою нарядів Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області з відомостями про розстановку нарядів на 08.12.2019 року; відтвореним в судовому засіданні 03.03.2020 року DVD-R диском за відеозаписом подій від 08.12.2019 року за участю ОСОБА_1., з якого вбачається, що працівники поліції пропонують   ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони, на що останній відповідає відмовою (а.с.60), які узгоджуються із обставинами, вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи; довідкою дільничного офіцера поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Біляєвої Т., з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 06.05.2008 року; роздруківкою архіву правопорушень.
Дослідивши надані докази, суд дійшов правильного висновку, про те, що вони підтверджують поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.
Докази, які лягли в основу судового рішення, відповідають критерію належності, допустимості та в їх сукупності критерію достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянтів з приводу того, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП справу розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , чим порушено його право на захист, оскільки він не мав змоги поставити питання свідкам, є необґрунтованими та не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи у судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте суду надано довідку приватної медклініки ТОВ «Медаком» за № 329 від 28.02.2020 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на лікуванні у стаціонарному режимі, з плановим періодом лікування до 08.03.2020 року (а.с.51).

Суд першої інстанції, враховуючи скорочені строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, вважав за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , за участю його захисника а особі адвоката Шершньова О.В. При цьому суд також врахував, що інкримінована ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП).

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд першої інстанції законно та обґрунтовано прийшов до такого висновку, з цим погоджується і суд апеляційної інстанції, бо вказані порушення не є істотними та такими, що впливають на законність та обґрунтованість судового рішення, оскільки вони в даному випадку не перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, бо на підставі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя повинен був це зробити в розумні строки, а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, крім того, справа неодноразово призначалася до слухання, ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, про слухання справи був належним чином повідомлений.

Законність та обґрунтованість такого висновку, підтверджується також постановою Верховного Суду (Велика Палата) від 23.08.2018 року.

Верховний Суд, зокрема, відзначив про те, що суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду адміністративної справи за клопотанням таких осіб не має перешкоджати розгляду справи зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків (ст. 38 ч.2 КУпАП), у випадку встановлення складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

При цьому в судовому засіданні апеляційного суду був присутній ОСОБА_1 , захисник Шершньов О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , а тому права ОСОБА_1 , які були порушені в суді першої інстанції, були поновлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги адвоката з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КупАП, оскільки в протоколі відсутній конкретний час, коли ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в закладі в присутності двох свідків, є безпідставними, з огляду на наступне.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 08.12.2019 року о 13 годині 23 хвилині, ОСОБА_1 , який керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції. Сам протокол був складений 08.12.2019 року о 14 годині 10 хвилин (а.с.1). З пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вбачається, що 08.12.2019 року, приблизно о 14 годині в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.
Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає, що сам факт не зазначення в період з 13.23 до 14.10 конкретного часу відмови ОСОБА_1 в присутності двох свідків, хоча і має місце, проте не є суттєвим для визнання цього протоколу неналежним чи недопустимим доказом, оскільки в протоколі зазначені всі необхідні обставини вчинення адміністративного правопорушення, які в достатній мірі вказують на наявність сукупності елементів, які утворюють об`єктивну і суб`єктивну сторони інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вказані доводи в апеляції захисника є безпідставними та необґрунтованими, а протокол про адміністративне правопорушення таким, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Приймаючи до уваги це, апеляційний суд вважає також безпідставними наступні доводи адвоката:
- про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на посилання захисника у клопотаннях про повернення протоколу для усунення недоліків, бо провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні;
- суд першої інстанції не звернув увагу на посилання захисника у клопотаннях про повернення протоколу для усунення недоліків на необхідність дотримання принципу презумпції невинуватості;
- посилання суду на докази, які містяться в матеріалах справи, а саме, протокол про адміністративне правопорушення, які не усунуті при розгляді справи і який не може бути доказом в цій справі, рапорт інспектора СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Богдан В.Л. від 08.12.219 року; «на усні та письмові пояснення свідка ОСОБА_3 ; письмові пояснення ОСОБА_6 », на книгу нарядів Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області з відомостями про розстановку нарядів на 08.12.2019 року», на «відтворений в судовому засіданні 03.03.2020 року DVD-R диск з відеозаписом подій від 08.12.2019 року за участю ОСОБА_1 , які є безпідставними, оскільки не можуть бути покладені в основу про винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Не заслуговують уваги доводи захисника і про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення неправильно вказана кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки, по-перше, апеляційний суд вважає це опискою, так як в рапорті інспектора СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Богдана В.Л. вказано про те, що у відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії ЩБ № 060389 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2), а по-друге, суд першої інстанції розглядав обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 73).

Доводи захисника, що відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, тобто у протоколі мали б бути зазначені дата, точний час, місце і суть правопорушення - відмова від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків на предмет встановлення наявності чи відсутності наркотичного сп`яніння, проте зазначений час правопорушення 13 год. 23.хв. 08.12.2019 року, коли свідки правопорушення не могли бути присутніми, є також необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_3 (.а.с 3) та ОСОБА_6 (а.с 4), в яких вказано, що 08.12.2019 року, близько 14 години вони обидва були свідками того, що в їх присутності водій ОСОБА_1 пояснив, що вживав маріхуану та керував автомобілем і його зупинили працівники поліції, від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я на предмет наявності чи відсутності стану наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився їх присутності. Зазначені пояснення є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та сумнівів не викликають. 

Доводи захисника про те, що покази свідка ОСОБА_3 неналежними та не можуть бути покладені в основу висновку про винуватість особи що притягається до відповідальності, що свідчить про упереджене ставлення і необ`єктивну оцінку доказів, є необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що ОСОБА_1 раніше не знав. За 2-3 дні до подій 08.12.2019 року він зателефонував ОСОБА_1 з приводу оголошення про продаж автомобіля ВАЗ-2104 та зустріч призначили на 08.12.2019 року. В обумовлений зустрічі день він подзвонив ОСОБА_9 зранку та вони домовилися зустрітися на автовокзалі міста Василівка та обговорити умови купівлі-продажу цього автомобіля ВАЗ-2104. До міста Василівка він приїхав з села Преображенка Оріхівського району разом зі своєю дружиною близько о 13-30 годин 08.12.2019 року. По приїзду на автовокзал м.Василівка він відразу зателефонував ОСОБА_1 , однак той не відповідав. Близько півгодини вони погуляли на території автовокзалу м.Василівка та вирішили повертатися додому. Та подзвонивши ще раз ОСОБА_1 , той взяв слухавку та повідомив, що він разом з автомобілем ВАЗ знаходиться на території автовокзалу. Підійшовши ближче до автовокзалу, він побачив на його території, неподалік від шлагбаума стоїть автомобіль марки «ВАЗ-2104» фіолетового кольору та в салоні якого знаходився ОСОБА_1 , а біля автомобіля стояли працівники поліції. На його питання, що відбувається, працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 відмовляється проїхати в лікарню на медичне освідування та на підтвердження цих обставин, працівники поліції надали йому для перегляду відеозапис, на якому ОСОБА_1 казав, що він вжив наркотичний засіб та відмовляється їхати в лікарню. В той день, 08.12.2019 року на території автовокзалу м. Василівка ОСОБА_1 він бачив особисто, та свідок пояснив, що ОСОБА_1 мав певні ознаки наркотичного сп`яніння: бліду шкіру обличчя, мляву мову, сухість порожнини рота та, переглянувши відеозапис, він впевнився, що ОСОБА_1 відмовляється їхати в лікарню для проходження медичного огляду, про що були оформлені письмові пояснення, які він особисто прочитав та поставив свій підпис. Також в його присутності працівниками поліції запрошувався ще один свідок, який на той час знаходився на території автовокзалу, та яким був молодий хлопець. Потім він ( ОСОБА_3 ) здійснив з ОСОБА_1 розрахунок за придбаний у нього автомобіль «ВАЗ-2104», віддавши ОСОБА_9 кошти в сумі 1000 доларів США та на цьому ж автомобілі ВАЗ-2104 разом з дружиною він поїхав додому у Оріхівський район, а ОСОБА_1 та працівники поліції залишилися на території автовокзалу та що відбувалося в подальшому, йому невідомо. 

Доводи захисника про те, що показання допитаної в судовому засіданні 03.03.2020 року свідка ОСОБА_4 , є неналежними доказами які не можуть бути покладені в основу висновку про винуватість особи яка притягується до відповідальності, також є необґрунтованими, оскільки допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що з ОСОБА_9 знайома, знає його як працівника, який восени 2019 року у неї по господарству займався будівельними роботами: будував господарську споруду (сарай), та характеризує ОСОБА_1 з позитивної сторони, як працьовиту особу.За обставинами подій, які інкримінуються ОСОБА_1 пояснила, що 08.12.2019 року вона їхала на своєму автомобілі «Рено» до міста Василівка на зустріч зі своєю подругою. По путі руху, наприкінці села Скельки Василівського району, близько о 10-11 годині, на узбіччі автодороги вона побачила автомобіль ВАЗ-2104 фіолетового кольору, який належить ОСОБА_1 та який стояв поруч з цим автомобілем та разом з ним знаходилися також працівники поліції. Проїхавши невелику відстань. Вона зателефонувала ОСОБА_1 та запитала у нього, що трапилося та чи необхідна її допомога, на що ОСОБА_1 відповів, що все нормально. Потім, в цей же день, близько о 14-15 годин вона проїжджала біля автовокзалу м.Василівка, рухаючись по колу та побачила, що неподалік від будівлі автовокзалу стоїть автомобіль ВАЗ-2104 та в салоні якого знаходиться ОСОБА_1 . Також біля цього автомобіля стояв службовий автомобіль працівників поліції. Очевидцем подій щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вона не була.
Крім того, судом першої інстанції надані в судовому засіданні показання свідка захисту ОСОБА_4 до уваги не було взято, оскільки надані нею покази є неінформативними, так як остання очевидцем подій щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не була, а тому як доказ судом покази даного свідка не приймались.

Судом встановлений факт відсутності і не оформлення з невідомих причин направлення
на огляд водія до конкретного закладу охорони здоров`я, але суд поклав в основу постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності припущення, щодо відмови особи яка притягається до відповідальності пройти огляд за відсутності доказів, які б відповідали критеріям достатності, належності, допустимості, вказані доводи є також необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки відсутність в матеріалах справи направлення на огляд до медустанови не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. У протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі у присутності двох свідків, зазначено також прізвища, ім`я та по батькові свідків, їхні адреси та наявні в протоколі підписи свідків. 
Крім того, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а згідно п.8 вищевказаного Порядку, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. 
Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду, але такої згоди, як свідчать матеріали справи та відеозапис з нагрудної відеокамери (відео реєстратора) поліцейського патрульної поліції, ОСОБА_1 , не надавав. 
       
Доводи захисника з приводу того, що для правильного вирішення цієї справи необхідно повністю усунути недоліки протоколу і справи про адміністративне правопорушення, додати до справи і подати суду повні достовірні дані про обидва протоколи, а також правильно кваліфікувати дії особи що притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що обидві справи відносно ОСОБА_5 мали бути об`єднані Василівським районним судом Запорізької області, і зважаючи на приписи ч.2 ст.36 КУПАП стягнення мало бути накладено в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення, є також необґрунтованими, оскільки системний аналіз ч.2 ст. 36 КУпАП свідчить про те, що одночасно розглядаються кілька адміністративних правопорушень, тільки якщо вони розглядаються одним і тим же суддею, чого нема в даному випадку.

Доводи апелянта про те, що суд помилково послався на роздруківку архіву правопорушень є також необґрунтованими, оскільки це не свідчить про істотне порушення вимог КУпАП, так як не перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. 

Що ж стосується і інших доводів, наведених в апеляційній скарзі захисника, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

У зв`язку з цим, доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та захисника Шершньова О.В. не можуть бути визнані обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак служити підставами для скасування постанови суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі в цій частині за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, апеляційні вимоги захисника щодо закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, не можуть бути задоволені, оскільки, в апеляційному порядку перевірено, що водій ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, постанова Василівського районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік, винесена з дотриманням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника Шершньова О.В. залишити без задоволення, а постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.М. Білоконев
Дата документу  Справа № 311/4632/19