Справа № 161/14384/19 	Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М. 	
Провадження № 22-ц/802/309/20  Категорія: 1    	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
25 лютого 2020 року                                                 місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я., 
з участю:
секретаря судового засідання Вергуна Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Новосада Олега Юрійовича у ВП № 41215957 за виконавчим листом Луцького міськрайонного суду Волинської області № 161/11023/13-ц виданим 06.12.2013 про солідарне стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Довірче товариство – Перша Волинська фінансово-будівельна компанія «Траст-Інвест-Буд», ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» заборгованості за кредитним договором та судового збору, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Людвою Олександром Володимировичем, на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на рішення та дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у волинській області Новосада О.Ю.
Покликається на те, що 12 серпня 2019 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Новосада О.Ю. було складено Акт, відповідно до якого державним виконавцем разом із працівниками поліції, понятими, переможцем торгів здійснено примусове проникнення на земельну ділянку та до складу з гаражем та столярною майстернею за адресою: АДРЕСА_1 , що належить Товариству з додатковою відповідальністю «Довірче товариство – Перша Волинська фінансово-будівельна компанія «Траст-Інвест-Буд» та замінено зберігача арештованого майна на ОСОБА_2 .. 
Вважає дії державного виконавця, які виразились у примусовому проникненні на земельну ділянку та приміщення складу з гаражем та столярною майстернею та заміні зберігача арештованого майна протиправними, такими, що вчиненні всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження».
       Просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Новосада О.Ю., зазначені у Акті державного виконавця від 12 серпня 2018 року у виконавчому провадженні ВП № 41215957, які виразилися у примусовому проникненні на земельну ділянку та приміщення складу з гаражем та столярною майстернею, що належить Товариству з додатковою відповідальністю «Довірче товариство – Перша Волинська фінансово-будівельна компанія «Траст-Інвест-Буд» та розташовані за адресою: м. Луцьк вул. Садовського, 4Б, а також просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Новосада О.Ю. про заміну зберігача арештованого Актом опису й накладення арешту від 23 квітня 2014 року майна – з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП № 41215957.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2019 рокув задоволенні скарги відмовлено. 
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що не погоджується з висновком суду про те, що його права, як зберігача майна, жодним чином не порушені, оскільки ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» зберігач користується майном за погодженням з стягувачем і не наділений іншими правами щодо майна. Крім того, власник майна належним чином не оспорював дії державного виконавця, що є предметом цієї скарги. ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, не відповідністю матеріалам справи та дійсним обставинам справи, а саме ненадання судом першої інстанції правової оцінки діям державного виконавця, які виразились у примусовому проникненні на земельну ділянку та приміщення складу з гаражем та столярною майстернею та заміні зберігача арештованого майна, які вчиненні всупереч вимогам закону України «Про виконавче провадження», просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою його скаргу задовольнити.
Відзиви на апеляційну скаргу в даній справі не подавалися.
Учасники справи в судове засідання в суд апеляційної інстанції не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. Заявник ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його відрядженням, при цьому додавши до клопотання копію договору про закупівлю робіт від 26.09.2012 року, який ніяким чином не підтверджує його доводи щодо поважності причини неприбуття в судове засідання.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін з наступних підстав.
Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що права ОСОБА_1 , як зберігача майна, жодним чином не порушені, оскільки відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» зберігач користується майном за погодженням з стягувачем і не наділений іншими правами щодо майна. Крім того, власник майна належним чином не оспорював дії державного виконавця, що є предметом цієї скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Новосада О.Ю. № 41215957 перебуває виконавчий лист № 161/11023/13-ц, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 06 червня 2013 року про солідарне стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Довірче товариство – Перша Волинська фінансово-будівельна компанія «Траст-Інвест-Буд», ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український інноваційний банк» 5 187 836,49 (п`ять мільйонів сто вісімдесят сім тисяч вісімсот тридцять шість) грн 49 коп заборгованості за кредитним договором, а також по 1069 (одній тисячі шістдесят дев`ять) грн 50 коп з кожного.
В процесі виконання відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» описано та арештовано майно боржника згідно Акту опису та арешту від 23.04.2014 року. Постановою державного виконавця від 01.10.2015р. призначено зберігачем арештованого майна ОСОБА_1 . В ході виконавчого провадження зазначене майно було передано на реалізацію та згідно протоколу про проведені торги від 18.04.2019 року №405758 ДП «СЕТАМ» переможцем визнано ПП «ЗД Україна» через представника ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого приміщення боржника – юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх. Оскільки ОСОБА_1 як зберігач майна не надавав доступу державному виконавцю до складу з гаражем та столярною майстернею, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , то у державного виконавця виникла необхідність для примусового входження до вказаного приміщення.
       В межах виконавчого провадження державним виконавцем 12 серпня 2019 року складено Акт, на підставі якого здійснено проникнення на земельну ділянку та приміщення складу з гаражем та столярною майстернею, що належить Товариству з додатковою відповідальністю «Довірче товариство – Перша Волинська фінансово-будівельна компанія «Траст-Інвест-Буд».
На підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Новосадом О.Ю. 12 серпня 2019 року винесено постанову про заміну зберігача арештованого майна, якою постановлено передати арештоване рухоме майно, яке перебувало на відповідальному зберіганні у боржника ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 ..
Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Згідно роз`яснень, які містяться у п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.
При постановленні оскаржуваної ухвали, суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки державним виконавцем вжито в повному обсязі виконавчі дії і заходи примусового виконання рішення суду у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом, права боржника як зберігача майна, жодним чином не порушені. 
За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.
У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.
Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу.
Відповідно до ч.2 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування.
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції дана належна правова оцінка обставинам справи.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, підстав для її скасування не вбачається.
 
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 Волинський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2019 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 4 березня 2020 року.

Головуючий

Судді