Справа № 750/2284/20 	Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П. 	
Провадження № 33/4823/129/20 	  	
Категорія - ч.4 ст.130 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , та його захисника – Данича О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 06 квітня 2020 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
      ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, житель АДРЕСА_1 , пенсіонер,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору. 

Місцевим судом встановлено, що 14 березня 2020 року, в 21.18 год., по вул. Г.Полуботка, 101, у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , та вживав алкоголь після настання дорожньо-транспортної пригоди за його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.10 «є» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП. Зазначив, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд позбавив його можливості бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Внаслідок чого він не міг надати пояснення по справі, довести свою непричетність до вчинення правопорушення. Крім того, зазначив, що не здійснював керування транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні у момент ДТП. Керував автомобілем ОСОБА_3 , який і скоїв ДТП. Однак останній не мав при собі водійського посвідчення, тому розмовляв із водієм іншого транспортного засобу ОСОБА_1 . Під час даної розмови під`їхали працівники поліції. Послався на наявність постанови Деснянського районного суду м. Чернігова, згідно якої щодо нього було закрито провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку. 

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Допитаний у апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що 14 березня 2020 року, в 21.18 годин, він не здійснював керування транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні у момент ДТП. Керував автомобілем ОСОБА_3 , який і скоїв ДТП. Але останній не мав при собі водійського посвідчення, тому розмовляв з водієм іншого транспортного засобу саме ОСОБА_1 . Під час даної розмови приїхали і працівники поліції, а ОСОБА_3 залишив місце пригоди.

Відповідно до ч.4 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. 

Згідно пункту 2.10 «є» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №404728, 14 березня 2020 року, о 21.18 року, ОСОБА_1 , у м. Чернігові, по вул. Г.Полуботка, 101, керував автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , та вживав алкоголь після настання дорожньо-транспортної пригоди за його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.10 «є» ПДР України (а.с.4). 
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Згідно письмових пояснень, що містяться у матеріалах справи, ОСОБА_1 повністю підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.7). 

Факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після зупинки працівником поліції, також підтверджується рапортом Інспектора взводу 1 роти 1 БУПП в Чернігівській області Літоша Д.Ю. та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с.11). 

Крім того, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 166 від 14 березня 2020 року, виданого лікарем КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» ОСОБА_4 ОСОБА_5 , згідно якого ОСОБА_1 на момент медичного огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння – 1,48 проміле (а.с.6). 

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, повністю доведена, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Доводи апелянта про те, що він не здійснював керування транспортним засобом, спростовуються переглянутим апеляційним судом відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, отриманого під час виконання ним службових обов`язків.
Так, згідно даного відеозапису, поряд із ОСОБА_1 відсутні будь-які сторонні особи, які б могли здійснювати керування автомобілем. До того ж, під час розмови з поліцейським ОСОБА_1 добровільно розповідав про обставини виникнення ДТП. А під час огляду лікарем-наркологом останній підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв до медичного огляду.

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без його участі, на думку апеляційного суду, є слушними.
Як убачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута місцевим судом у відсутності ОСОБА_1 . Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення гарантованих ст.268 КУпАП прав, що є порушенням вимог закону.
Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови місцевого суду.
Так, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де дала пояснення по суті справи та мала можливість надати докази на підтвердження своїх доводів.

У зв`язку з цим, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.  

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.4 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.    

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                                    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити  без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП – без  змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний