УХВАЛА

26 травня 2020 року 
Київ
справа №580/3506/19
адміністративне провадження №К/9901/12318/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Смоковича М.І.,  Уханенка С.А., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року у справі №580/3506/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України, в якому просив:
- визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України щодо розгляду подання Головного територіального управління юстиції у Черкаській області «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю» від 19 грудня 2018 року № 4-01-19 та дії зазначеної комісії щодо ухвалення за результатами такого розгляду рішення № 1 від 28 травня 2019 року.
26 грудня 2019 року рішенням Черкаського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою  Третього апеляційного адміністративного суду від 31   березня 2020 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
На рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 06 травня 2020 року.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)     особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Суд першої інстанції відніс справу №580/3506/19 до категорії справ незначної складності, відкрив провадження у цій справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Разом з тим, оскаржуючи судове рішення у справі незначної складності, позивач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених підпунктом «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що дають право на касаційне оскарження судових рішень у справі № 580/3506/19 незначної складності, які полягають в позбавленні можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, а саме справи № 640/19337/19. Також позивач вказує, що ця справа має виняткове значенні для нього.
Предметом спору у цій справі № 580/3506/19 є правомірність дій Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України щодо розгляду подання Головного територіального управління юстиції у Черкаській області «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю» від 19 грудня 2018 року № 4-01-19 та дії зазначеної комісії щодо ухвалення за результатами такого розгляду рішення від 28 травня 2019 року № 1.
Тоді як у справі № 640/19337/19 ОСОБА_1 оскаржує рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України від 28 травня 2018 року№1; наказ Міністерства юстиції України від 18 червня 2019 року №1860/5 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 "; наказ Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 10 липня 2019 року №490/06 "Про припинення приватної нотаріальної діяльності та анулювання реєстраційного посвідчення, виданого ОСОБА_1 ".
Враховуючи, що позовні вимоги у цих справах похідні (пов`язані), Суд визнає, що позивачем доведено наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що дають право на касаційне оскарження судових рішень у справі незначної складності. 
Разом з тим, з матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 , Суд установив, що її зміст не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки відповідачем не зазначено підстав на яких подано касаційну скаргу із визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга містить лише виклад обставини справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій з підстав неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Позивач вказує на неправильне застосування судом статті 5, підпункту «е» пункту 2 частини 1 статті 12, частини другої статті 55 Закону України «Про нотаріат», частини третьої статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей», статті 13 Закону України «Про оцінку земель», пунктів 2, 13, 15, 14, 19, 33, 39 Порядку № 357/5, пункту 10 Порядку № 1904/5 та порушення частин першої, другої статті 2, пункту 2 статті 9, статті 74, частин третьої, п`ятої статті 242 КАС України.
Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.  
Отже, у разі не зазначення в касаційній скарзі підстав (підстави), на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України) така касаційна скарга має бути залишена без руху.
Крім того, з матеріалів касаційної скарги установлено, що всупереч вимогам частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.
Разом з касаційною скаргою позивачем подано заяву про звільнення від сплати судових витрат.
В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що перебуває у незадовільному майновому стані, оскільки витрати позивача за 2019 рік та перший квартал 2020 року перевищили його доходи за вказаний період, на підтвердження чого надає податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік, додаток Ф2 (розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору отриманих самозайнятою особою), Квитанцію № 2 про прийняття податковим органом декларації, відомості з Державного реєстру платників податків на запит у електронній формі від 16 квітня 2020 року, копію наказу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 19 грудня 2018 року № 928/06 «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1», копію наказу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 10 липня 2019 року № 490/06 «Про припинення приватної нотаріальної діяльності та анулювання реєстраційного посвідчення, виданого ОСОБА_1 ».
За приписами частини першої   статті 133 КАС України   суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України   судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Частинами першою та другою статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) визначено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою може за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.
Отже, законодавцем передбачено право, а не обов`язок суду щодо звільнення сторони від сплати судового збору. Крім того законодавець ставить у залежність можливість звільнення від сплати судового збору саме враховуючи майновий стан сторони.
Враховуючи, що Закон України «Про судовий збір» не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи, разом з тим у кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
Відповідно до частини першої та п`ятої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Перевірив заяву ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору, Суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на те, що позивачем не надано до суду касаційної інстанції усіх документів, із яких можливо було б встановити суму сукупного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік. Отже, позивачем не доведено наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору. 
З огляду на викладене, відсутність документа про сплату судового збору свідчить про неналежне виконання заявником вимог частини четвертої статті 330 КАС при зверненні до суду касаційної інстанції.
Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. 
Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня 2019 року - 1921 грн. 00 коп.
Позивачем у справі заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру.
Виходячи з дати звернення до суду першої інстанції та зі змісту позовних вимог, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1536,80 грн (200% від (1921,00*0,4)).
Згідно із частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Частинами першою, другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Зазначені недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом сплати судового збору на реквізити: Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;     Банк отримувача: Казначейство України; Код банку отримувача (МФО): (ЕАП) 899998; Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; Код класифікації доходів бюджету: 22030102; Найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055); Призначення платежу*: 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________     (ПІБ чи назва установи, організації позивача),     на рішення від ______     (Дата оскаржуваного рішення)     по справі _________     (Номер справи),     ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд)     (назва суду, де розглядається справа).
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням відповідачу строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав, на яких подано касаційну скаргу, із визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), з належним її обґрунтуванням та направлення документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року", яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодекс законів про працю тощо.
Суд звертає увагу на те, що вказаним законом доповнено розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".
Враховуючи наведене, Суд вважає за необхідне встановити строк на усунення недоліків касаційної скарги, надавши відповідачу строк тривалістю десять днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Керуючись статтями 3, 169, 329-332, пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року у справі №580/3506/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій - залишити без руху.
Надати відповідачу строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).      
Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н. В. Шевцова
Судді                                                                                                     М. І. Смокович
                                                                                                    С. А. Уханенко