Ухвала
13 березня 2020 року
м. Київ
справа № 522/10703/18
провадження № 61-4014ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 січня 2020 року у справі 
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, служба 
у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом 
до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, служба 
у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що відповідач 
ОСОБА_1 після припинення фактичних шлюбних (сімейних) відносин між ними не цікавився життям їхньої дочки ОСОБА_3 , не виявляв бажання приймати участь у її вихованні та за вказаний вище період часу 
не допомагав матеріально. У відповідності до наданих до заяви документів та характеристик ОСОБА_1 жодного разу не відвідував спільну дочку в дитячому садку, не приходив додому. У висновку дитячого психолога зазначено, що ОСОБА_3 не знає свого біологічного батька та вважає своїм батьком ОСОБА_4 , що також підтверджується характеристиками, наданими сусідами. Всі питання щодо виховання їхньої спільної дочки ОСОБА_3 вирішуються самостійно позивачем без участі 
та підтримки з боку відповідача. 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, 
які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав задоволено.
Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав щодо його малолітньої дочки ОСОБА_3 .
Рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовано тим, 
що ОСОБА_1 не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї дочки ОСОБА_3 , не забезпечує її необхідним навчанням, медичним доглядом, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дитину та займатись її вихованням.
27 лютого 2020 року до Верховного Суду  ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 січня 2020 року і ухвалити нове рішення 
про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 . 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального 
і процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, 
що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексуУкраїни провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи. 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною першою статті 394 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній 
на час подання касаційної скарги) передбачено те, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 січня 2020 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, 
касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, служба у справах дітей Одеської міської ради, 
про позбавлення батьківських прав, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду 
м. Одеси від 24 жовтня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 січня 2020 року. 
Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси вищезазначену цивільну справу (№ 522/10703/18).
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих 
до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 14 квітня 2020 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                   Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович