ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/10432/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:          головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                                                  суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпрі апеляційну
скаргу                                         фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року (головуючий суддя – Прудник С.В.)  в адміністративній справі

за позовом                                         фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 

до                                                   Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

про                                                   визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі – Позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі – Відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000004/04-36-32-01/ НОМЕР_1 від 20.09.2019 р. у розмірі 23 800 (двадцять три тисячі вісімсот гривень) грн., прийняте ГУ ДПС у Дніпропетровській області за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів у ФОП ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 24.07.2018 року № 388486.
В обґрунтування адміністративного позову Позивач, зокрема, зазначив, що у спірному рішенні не викладені конкретні обставини вчинення порушень, зокрема місце, дата і час здійснення торгівлі, асортимент та найменування предмету продажу, особа, яка здійснювала торгівлю та її відносини із Позивачем як з ФОП. Крім того, відносно Позивача взагалі не складався протокол про адміністративне правопорушення. До факту порушення  Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995р. Позивач не причетний, у зв`язку з чим оскаржуваним рішенням безпідставно застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції за порушення норм вказаного  закону. Позивач не є особою, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності за  ст. 156 КУпАП, а також і за  ст. 164 КУпАП  (провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на вид діяльності, що підлягає ліцензуванню), в тому числі за дії, зазначені в оскаржуваному рішенні про застосування фінансових санкцій. Контролюючим органом у передбаченому законом порядку та в межах його компетенції не проводилось жодної перевірки, в результаті якої були би встановлені будь-які докази вчинення ФОП ОСОБА_1 неправомірних дій, за які можливо застосування вищевказаних фінансових санкцій.  
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.111-112).
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що наведені Позивачем доводи у позовній заяві не спростовують факт продажу алкогольного напою неповнолітньому та не звільняють Позивача від відповідальності за порушення  ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яка передбачена  ст. 17 названого Закону.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, не встановлення обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов. 
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що матеріали справи не містять доказів причетності Позивача до матеріалів, складених працівниками правоохоронних органів, які не були розглянуті у встановленому законом порядку та про існування яких Позивачу взагалі не було відомо. Не вказано чим обґрунтовується винесення оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій більше, ніж через рік після складання відповідного протоколу працівниками Жовтоводського ВП Новомосковського ВП в Дніпропетровській області 24 липня 2018 року за ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно громадянки ОСОБА_2 . Позивач не є особою, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності за  ст. 156 КУпАП, а також і за  ст. 164 КУпАП  (провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на вид діяльності, що підлягає ліцензуванню), в тому числі за дії, зазначені в оскаржуваному рішенні про застосування фінансових санкцій. Форма рішення про застосування фінансових санкцій не відповідає вимогам закону та наявні порушення порядку його прийняття.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що Позивачем здійснено прямий умисел вчиненого нею діяння, так як дія щодо реалізації алкогольного напою особі, яка не досягла 18 років без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями є прямим порушенням Закону №481/95-ВР, яке містить суспільно-небезпечні наслідки. Факт вчинення найманим працівником ФОП ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП України, встановлений матеріалами справи та не спростований доводами Позивача. 
В судовому засіданні представник Позивача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.
Представник Відповідача проти апеляційної скарги заперечив.
Заслухавши пояснення представників учасників справи, кожного окремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом становлено, що Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець. Згідно інформацією, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Позивача за КВЕД 47.11 є «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами».
В період з 13.01.2012 по 30.09.2019 ФОП ОСОБА_1 перебувала на обліку як платник єдиного податку. Ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями не оформляла.
24.07.2018 року ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2  ст. 156 КУпАП України  та була проведена профілактична-роз`яснювальна бесіда про правопорушення подібних фактів у подальшому.
Із пояснень ОСОБА_2 , які містяться в матеріалів справи, вбачається, що з 20.07.2018 року остання проходить стажування на посаду продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 »  у ФОП ОСОБА_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 24.07.2018 року ОСОБА_2 знаходилось на робочому місці. Близько о 16:00 до ОСОБА_2 підійшов покупець, якого остання особисто не знала. ОСОБА_2 продала пиво ТМ «Львівське світле», об`ємом 0,5 л., яке коштує 14 грн. 50 коп., переконавшись в тому, що цьому невідомому хлопцю як покупцю є 18 років.
24.07.2018 року ДОП П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Кузьменко Т.В. складено протокол про адміністративне правопорушення №388486 відносно ОСОБА_2 за  ст. 156 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що 25.07.2018 року до чергової частини П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, 24.07.2018 року приблизно о 16:00 год. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 , продала неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , алкогольний напій, а саме пиво ТМ «Львівське світле» 0,5 л., яке коштує 14 грн. 50 коп. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , 26 АДРЕСА_1 .
24.07.2018 року до ч/ч П`ятихатського ВП надійшов рапорт ДОП лейтенанта поліції Т.В. Кузьменко про те, що 24.07.2018 року о 16:00 год. під час відпрацювання с. Червона Поляна, П`ятихатського району було виявлено факт продажу спиртних напоїв (алкогольного пива) неповнолітньому гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , продаж здійснила ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 в приміщенні магазину.
25.07.2018 року ДОП П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Кузьменко Т.В. складено висновок по матеріалам СО №6696 від 25.07.2018 року.
Із пояснень ОСОБА_2 , які містяться в матеріалів справи, вбачається, що з 20.07.2018 року остання проходить стажування на посаду продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у ФОП ОСОБА_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 24.07.2018 року ОСОБА_2 знаходилась на робочому місці. Близько о 16:00 до ОСОБА_2 підійшов покупець, якого остання особисто не знала. ОСОБА_2 продала пиво ТМ «Львівське світле», об`ємом 0,5 л., яке коштує 14 грн. 50 коп. переконавшись в тому, що цьому невідомому хлопцю як покупцю є 18 років.
24.07.2018 року ДОП П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Кузьменко Т.В. складено протокол про адміністративне правопорушення № 388486 відносно ОСОБА_2 за  ст. 156 КУпАП.
Разом з тим, 25.09.2019 року Позивачем було отримано рішення про застосування фінансових санкцій № 000004/04-36-32-01/ НОМЕР_1 від 20.09.2019 р., прийняте за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів у ФОП ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 24.07.2018 року № 388486.
Вказаним рішенням встановлено порушення ст.  15  та пункту 2 частини першої ст.  153 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР  Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»  (із змінами та доповненнями).
Також, означеним рішенням вирішено відповідно до ч. 2  ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»  застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції у вигляді штрафу 23800 грн., а саме: 17000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, 6800 грн. - за реалізацію алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.
Згідно з п. 2 ч. 1  ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особам, які не досягли 18 років.
Відповідно до ч. 4  ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.
Згідно  ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  за порушення вказаного  Закону  щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Ч. 2  ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  за порушення вимог  статті 15-3 цього ж Закону  законодавець передбачив застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень. Таким чином, заборона продажу слабоалкогольних напоїв особам, які не досягли 18-ти років та наділення продавця правом отримувати у покупця документи, які підтверджують його вік, спонукає суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію, а відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж, у зв`язку з цим, забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.
При цьому  Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою неповнолітній особі (офіціант, бармен, реалізатор чи інший працівник господарської одиниці), а достатнім є встановлення факту продажу забороненого товару неповнолітньому особою, яка перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання.
Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених  статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790  (далі Порядок № 790).
За приписами пункту 5 зазначеного Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
При цьому,  Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою (офіціант, бармен, реалізатор чи інший працівник господарської одиниці), і достатнім, в даному випадку, є встановлення факту такого продажу особою, що є продавцем та щодо якого будь-які докази на спростування факту притягнення його до адміністративної відповідальності або оскарження матеріали справи не містять.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції бере до уваги те, що матеріали правоохоронних органів щодо  недотримання  суб`єктами  підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших  нормативно-правових  актів про  виробництво  та обіг спирту,  алкогольних напоїв та тютюнових виробів є самостійно підставою для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР.
Разом з тим, для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР у відповідача мають бути документи, які фіксують об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, оскільки застосування вказаних штрафних санкцій можливе лише за умови встановлення та доведення складу правопорушення.
При цьому, судом першої інстанції не було надано належної оцінки доводам Позивача щодо того, що перевірка фактично проведена не була, та щодо дотримання Відповідачем порядку прийняття рішення про застосування штрафних санкцій. Позаяк у разі встановлення відсутності факту проведення податкової перевірки, податковий орган не наділений повноваженнями на складення акта за результатами перевірки, яка фактично не відбулася, та робити будь-які висновки щодо вчинення Позивачем порушення.
Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, суд апеляційної інстанції бере до уваги і те, що матеріали даної справи не містять доказів притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 156 КУпАП, зокрема постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Підсумовуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що Відповідач не довів суду належними і допустимими доказами законність прийнятого ним рішення щодо застосування до позивача фінансових санкцій лише на підставі матеріалів правоохоронних органів, без проведення відповідної перевірки.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову підлягає скасуванню.
Частиною 6 статті 139 КАС України встановлено якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на вищевикладене та з урахуванням наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції, колегія суддів здійснює розподіл судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 43145015) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок, зокрема: за подання позовної заяви в сумі 768,40 грн. та за подання апеляційної скарги 1152,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року по справі №160/10432/19 - скасувати.
Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000004/04-36-32-01/ НОМЕР_1 від 20.09.2019 року у розмірі 23800 (двадцять три тисячі вісімсот гривень) грн., прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів у ФОП ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 24.07.2018 року №388486.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 43145015) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
В повному обсязі постанова складена  21 травня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов