ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року	Львів	Справа № 140/2744/19 пров. № А/857/746/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання                Максим Х.Б.,  
представника відповідача                                      Сущ О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року (прийняте у м. Луцьку суддею Ксензюком А.Я.; дата складення рішення у повному обсязі не вказана) в адміністративній справі № 140/2744/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

                                                  В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила:
- визнати протиправними дії Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Луцьке ОУПФУ), а саме: застосування із 04 липня 2017 року у формулі обчислень перерахунку й виплаті недоплаченої їй державної пенсії за віком меншого від попереднього коефіцієнта заробітку - 1,65401 замість 1,70228 та меншого понаднормового стажу - 18 років замість 28 років, і застосування цих двох безпідставно змінених у бік зменшення компонентів при осучасненні й виплаті пенсії відповідно до Закону України № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148-VIII);
- зобов`язати Луцьке ОУПФУ з жовтня 2015 року (відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду від 26 жовтня 2016 року) дорахувати і виплатити їй недоплачену щомісячну державну пенсію за віком у повному обсязі із застосуванням коефіцієнта заробітку 1,70228 та понаднормованого стажу 28 років, що застосовувалися раніше, з урахуванням вже виплачених сум й виплачувати її надалі; 
- зобов`язати Луцьке ОУПФУ здійснити з жовтня 2017 року законне осучаснення пенсії і виплачувати її надалі відповідно до Закону № 2148-VIII, з урахуванням коефіцієнта зарплати 1,70228 та понаднормового стажу 28 років, що вже застосовувалися раніше і є охоронювані законом.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що при проведенні перерахунку та виплати недоплаченої пенсії за віком на виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2016 року із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україна за 2009 рік 1650 грн замість 1147,91 грн за 2007 рік Луцьке ОУПФУ протиправно зменшило коефіцієнт заробітку - 1,65401 замість 1,70228 та понаднормовий стаж - 18 років замість 28 років, що призвело до виплати не в повному обсязі недоплаченої щомісячної державної пенсії за віком з жовтня 2015 року і негативно вплинуло на осучаснення пенсії з жовтня 2017 року. А на її письмове звернення від 06 липня 2019 року про поновлення її порушених прав відповідач відповів відмовою.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області), яке вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки при прийнятті такого суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а це в свою чергу стало причиною порушення судом норм матеріального та процесуального права і призвело до неправильного вирішення спору. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував приписи статей 28, 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV), а також того, що після виконання пенсійним органом постанови Луцького міськрайонного суду від 26 жовтня 2016 року у справі № 161/4855/16-а відбулись зміни у пенсійному законодавстві, зокрема Законом № 2148-VIII були внесені зміни до Закону № 1058-IV. 
Згідно вимог цього Закону 01 жовтня 2017 року Луцьке ОУПФУ здійснило осучаснення пенсії позивача, перерахувавши її із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %; при цьому було використано розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень. Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що при проведенні перерахунку пенсії позивача було допущено звуження змісту та обсягу її прав.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, у якому вказала, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим; тому просить в задоволенні апеляційної скарги ГУ ПФУ у Волинській області відмовити в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Покликається на те, що на її переконання процедура розгляду цього спору в апеляційному суді, ініційована суб`єктом владних повноважень, є невиправданою та неефективною тому, що навіть в суді першої інстанції в поданих відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях до відзиву сторона відповідача не навела жодних підстав, аргументів, міркувань, пояснень, доказів з посиланням на норми Конституції України та законів України щодо правомірності вчинених дій з 04 липня 2017 року та з жовтня 2017 року по теперішній час. І це встановлено та підтверджено судом першої інстанції. Відповідач безпідставно намагається оскаржити це судове рішення, чи створює протиправні перешкоди для його виконання.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.02.2004 отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV; її загальний стаж роботи на час призначення пенсії становив 36 років 11 місяців 8 днів, при цьому позивач продовжувала працювати.

Згідно листа Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 11.05.2016 № 5174/т-11, з 01.05.2016 розмір пенсії ОСОБА_1 , обчислений з урахуванням страхового стажу 48 років 2 місяці 14 днів (коефіцієнт страхового стажу 0,65025) та заробітної плати 2039,18 грн (1197,91 грн х 1,70228), складає 1904,55 грн (а.с. 61 - 62).

Постановою Луцького міськрайонного суду від 26.10.2016 у справі № 161/4855/16-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії Луцького ОУПФУ щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009 рік.
Зобов`язано Луцьке ОУ ПФУ здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009 рік, з дня звернення із заявою з жовтня 2015 року, з урахуванням уже виплачених сум.

На виконання цієї постанови суду, в ході її примусового виконання Луцьке ОУПФУ нарахувало доплату в сумі 4507,31 грн за період з 15.10.2015 по 30.06.2017 та здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно частини першої статті 40 Закону № 1058-IV.
Розмір пенсії з 15 жовтня 2016 року обчислено із страхового стажу 48 років 2 місяці 14 днів та середньомісячного заробітку, обчисленого з врахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік - 1650,43 грн; при цьому позивачу встановлено доплату за понаднормовий стаж за 18 років в сумі 193,32 грн та застосовано індивідуальний коефіцієнт заробітку 1,65401.

У зв`язку з фактичним виконанням рішення суду постановою державного виконавця від 20 грудня 2017 року виконавче провадження закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з діями державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження, ОСОБА_1 оскаржила дії державного виконавця до суду.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 20 серпня 2018 року, яке набрало законної сили, в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - ГУ ПФУ у Волинській області, про визнання бездіяльності протиправною було відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що рішення суду щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 було виконане в повному обсязі - розмір пенсії ОСОБА_1 перераховано з урахуванням заробітної плати, визначеної із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік (1650,43 грн) за період з 01 березня 2010 року по 05 жовтня 2010 року. 
А посилання позивача на те, що при перерахунку пенсії відповідачем зменшено коефіцієнт заробітку та понаднормовий стаж не заслуговує на увагу, оскільки рішення суду, яке ухвалено і виконано стосується лише застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009 рік.

06.07.2019 позивач звернулася до Луцького ОУПФУ із заявою та просила роз`яснити на яких підставах при виконанні постанови Луцького міськрайонного суду від 26 жовтня 2016 року та з жовтня 2017 року змінено її понаднормовий стаж із 28 років на 18 (загальний стаж 18 років) і коефіцієнт заробітної плати із 1,70228 на 1,65401.

У відповідь на цю заяву ГУ ПФУ у Волинській області листом за № 711/Т-01 від 24 липня 2019 року повідомило позивача, що на цей час розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 48 років 2 місяці 14 днів (коефіцієнт страхового стажу – 0,48167) та заробітної плати 7284,84 грн, обчисленої із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014 - 2016 роки - 4404,35 грн (коефіцієнт заробітної плати – 1,65401). Розмір пенсійної виплати складає 3790,41 грн, з них: 3508,89 грн – розмір пенсії за віком; 281,52 грн – доплата за 18 років понаднормового стажу, та відповідає нормам чинного пенсійного законодавства.

Вважаючи, що при перерахунку пенсії було неправомірно зменшено коефіцієнт заробітку та понаднормовий стаж, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що при проведенні перерахунку пенсії позивача на виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області 26 жовтня 2016 року у справі № 161/4855/16-а та з 01 жовтня 2017 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII допущено звуження змісту та обсягу існуючих прав позивача щодо збільшення розміру пенсії, що суперечить положенням статті 22 Конституції України.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

За вимогами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон № 1058-IV, зокрема, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Крім того, статтею 5 цього Закону встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом визначаються, зокрема: умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат та порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до статті 42 Закону № 1058-IV, яка встановлює порядок перерахунку пенсій, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Разом з тим, зміни внесені до цієї частини Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI, згідно із якими «За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної  плати працівників в середньому  на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії» були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду від 22 травня 2008 року.

Крім того, частиною першою статті 28 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється в розмірі 20 відсотків середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній рік, яка визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі статистики.

Законом № 2148-VІІІ від 03 жовтня 2017 року було внесено зміни до цієї статті і встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Як зазначено вище, на виконання постанови Луцького міськрайонного суду від 26 жовтня 2016 року у справі № 161/4855/16-а та згідно з вимогами статей 28 та 42 Закону № 1058-IV у чинній на той час редакції відповідач розпорядженням № 192086 від 27 червня 2017 року пенсійний орган провів перерахунок пенсії позивача.
Розмір пенсії з 15.10.2016 обчислено із страхового стажу 45 років 2 місяці 14 днів та середньомісячного заробітку, обчисленого з врахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік 1650,43 грн. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення - 1,56957, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії - 2729,83, коефіцієнт стажу - 0,48167.

З 01 жовтня 2017 року позивачу проведено перерахунок пенсії (осучаснення) на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій».
Так, відповідно до пунктів 4-3, 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. 
З 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Таку пенсію перераховано з використанням показника середньої заробітної плати - 3764,40 грн, з урахуванням індивідуального коефіцієнта для обчислення - 1,65401, страхового стажу позивача - 48 років 2 місяці 14 днів, коефіцієнта стажу (з урахуванням кратності 1,35) - 0,65025 та середньомісячного заробітку - 6226,36 грн; розмір пенсії позивача після перерахунку - 3260,40 грн. 

З огляду на зазначені норми законодавства та встановлені у справі обставини колегія суддів апеляційного суду дійшла висновки, що відповідачем правомірно здійснено перерахунки пенсії позивача згідно з нормами чинного на той час законодавства та у зв`язку зі змінами у законодавстві; таке не мало наслідком звуження змісту та обсягу прав позивача, оскільки не призвело до зменшення її пенсії.

Враховуючи зазначене, а також доводи сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи те, що оскаржувана постанова скасована, відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про зазначення в резолютивній частині постанови строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постави; відтак, в задоволенні цього клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року в адміністративній справі № 140/2744/19 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	В. В. Святецький  	
Постанова складена у повному обсязі 17 березня 2020 року.